Керогли
«Керогли», «Кероглу» — фольклорно-епічний пам'ятник, поширений у народів на Близькому Сході та у Середній Азії, названий за іменем свого головного персонажа — народного героя.
Вчені-дослідники вважають, що сюжетно епос склався близько XVII століття.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d7/The_Soviet_Union_1989_CPA_6091_stamp_with_label_%28Koroghlu%2C_Azerbaijan_epic_poem._A._Gadzhiev%29.jpg/350px-The_Soviet_Union_1989_CPA_6091_stamp_with_label_%28Koroghlu%2C_Azerbaijan_epic_poem._A._Gadzhiev%29.jpg)
Версії «Керогли» дуже умовно можна розділити на 2 групи:
- західну — вірменська, грузинська, курдська, азербайджанська, турецька, кримськотатарська версії, що є висхідними до огузького (найближчий з сучасних — азербайджанського) епосу «Керогли»;
- східну — туркменський «Герогли», узбецький і казахський «Горогли», таджицький «Гуруглі» або «Гургула».
У всіх «західних» версіях герой — народний месник і поет-імпровізатор, мета життя якого — відплатити тирану, який осліпив його батька (звідси ім'я героя «Син сліпого»). Ці версії складаються з окремих прозових оповідань про подвиги Керогли у поєднанні з віршованими вставками — епічними та ліричними піснями, авторство яких приписується самому героєві.
Такий епос загалом носить напівісторичний-напівлегендарний характер, очевидно, зберігаючи сліди діяльності реальної історичної особи, яким подають Керогли низка документів XVI—XVII століть, що дійшли до наших днів (повідомлення вірменського історика Аракела Тавризього, архівні матеріали, які зберігаються в Національній бібліотеці Стамбула та ін.) У образі Керогли втілений народний ідеал героя, справедливого і чесного правителя.
«Західні» версії епосу багаті на біографічні та побутові деталі, які свідчать про те, що епічні легенди ще не стали у повній мірі героїчним епосом. Так, головний персонаж — Керогли у багатьох цих версіях виступає «благородним розбійником». Турецька версія, поширена в Анатолії та на Балканах, узагалі має форму невеличкої повісті. Її герой — утікач, що бореться з місцевим феодалом Болубеєм, мстить за особисту образу.
На противагу «західним» варіантам середньоазіатські версії Керогли склалися у повноцінний епос-дастан. Вони об'єднані спільними ознаками, багато в чому відмінними від західних. Герой у «східних» версіях народився від мертвої матері в могилі (звідси його ім'я Герогли «Син могили»). У цих епосах герой є справжнім епічним богатиром, справедливим монархом шляхетного походження. Він та його дружина (40 молодців) воюють з сусідніми феодалами, захищаючи батьківщину. У всіх цих версіях герой мешкає в казковій країні (Чамбел, Шамлибел), де панує дух рівності і братерства. Середньоазіатські версії всотали багато казково-фантастичних елементів. Узбецька і казахська версії в значній частині, а таджицька версія цілком і повністю написана у віршованій формі.
- Видання епосу і бібліографія досліджень:
- Кёр-оглу, восточный поэт-наездник, Тифлис, 1856
- Жирмунский В. М. и Зарифов Х. Т., Узбекский народный героический эпос, М., 1947
- Гороглы, Ашгабат, 1958
- Кёроглу. Азербайджанский народный эпос., Баку: Изд-во АН Азербайджанской ССР, 1959, 388 стор.
- Каррыев Б. А., Эпические сказания о Кёр-оглы у тюркоязычных народов, М., 1968
- Короглы Х., Новая версия «Кёроглу», в кн.: Теоретические проблемы восточных литератур, М., 1969
- Гер-оглы. Туркменский героический эпос («Эпос народов СССР»), М.: «Наука», 1983, 808 стор.
- Гуругли (Девять сказаний о подвигах Гуругли и Аваза - богатыря)., Дш.: «Ифрон», 1983, 160 стор.
- Родники в песках. Из туркменской народной поэзии., Ашхабад: «Магарыф», 1984, 176 стор.
- Гуругли. Таджикский народный эпос («Эпос народов СССР»), М.: «Наука», 1987, 701 стор.
- Каррыева А. Б. Поэтическая система эпоса «Героглы», Ашхабад: «Ылым», 1990, 122 стор.
Джерела, посилання та література
- «Кьор-огли» // Літературознавча енциклопедія : у 2 т. / авт.-уклад. Ю. І. Ковалів. — Київ : ВЦ «Академія», 2007. — Т. 1 : А — Л. — С. 542.
- Корогли Х. Г. Кер-огли в БСЭ (Велика Радянська Енциклопедія) (рос.)
- Басилов В. Н. Кёр-оглы // Мифы народов мира. Энциклопедия. ТОм 1., М.: «Советская Энциклопедия», 1991, стор. 641 (рос.)
- Каррыев Б. А., Эпические сказания о Кёр-оглы у тюркоязычных народов, М., 1968 (рос.)