Тихон
Тихін | |
---|---|
Τύχων | |
Стать | чоловіче ім'я |
Значення | «удачливий» |
Мова походження | грецька |
По батькові чол | Тихонович |
По батькові жін | Тихонівна |
Варіанти імені | Тихон |
Похідні прізвища | Тихонов, Тихоненко, Тихоненков, Тихонюк, Тихончук, Тихонець, Тихонко, Тихонков, Тихонович, Тихоновський |
Іншими мовами: | |
Пошук статей у Вікіпедії | які починаються з імені містять ім'я |
У дужках наведено зменшені форми | |
![]() |
Ти́хін, Ти́хон — християнське ім'я грецького походження. В українській походить через церковнослов'янське (Тѵхонъ) і середньогрецьке посередництво від дав.-гр. Τύχων, утвореного від Τύχη («Тіхе») — імені богині удачі[1]. Також Τύχων («Удачливий», «Удатний») — епітет бога Гермеса[2]. На Русь потрапило з християнством із Візантії. Було популярним серед простих станів; після Жовтневої революції використовується в основному як чернече.
Іменини
- За православним календарем (новий стиль) — 9 січня, 5 березня, 27 травня, 29 червня, 9 липня, 1, 2 і 26 серпня, 17 і 18 жовтня, 9 грудня[3].
- За католицьким календарем — 16 червня[4].
Відомі носії
- Тихо Браге (1546—1601) — данський астроном
- Тихін Байбуза — гетьман реєстрових козаків
- Тихін Якубовський (1721—1786) — український релігійний діяч доби Гетьманщини
- Тихон Задонський (1724—1783) — російський святий та чудотворець
- Тихон (1865—1925) — московський патріарх
- Тихін Григорович Строкун (1902—1965) — український бандурист
- Тихон (нар. 1976) — український єпископ
Вигадані персонажі
- Тихон Іванович Кабанов — персонаж п'єси «Гроза» О. М. Островського
Примітки
- ↑ Етимологічний словник української мови : в 7 т. / редкол.: О. С. Мельничук (гол. ред.) та ін. — К. : Наукова думка, 2006. — Т. 5 : Р — Т / укл.: Р. В. Болдирєв та ін. — 704 с. — ISBN 966-00-0785-X.
- ↑ Европейские имена: Значение и происхождение (рос.)
- ↑ Православный календарь: Имена на «Т» (рос.)
- ↑ Католический календарь: Имена на «Т» (рос.)