Луцик Леонід Петрович
Луцик Леонід Петрович | |
---|---|
![]() | |
![]() | |
Загальна інформація | |
Народження | 28 серпня 1984 Заболоття |
Смерть | 18 грудня 2014 (30 років) Лисичанськ |
Поховання | Личаківський цвинтар |
Alma Mater | Львівський національний університет ветеринарної медицини та біотехнологій імені С.З. Ґжицького. |
Військова служба | |
Роки служби | 2014 |
Приналежність | ![]() |
Вид ЗС | ![]() |
Рід військ | ![]() |
Формування | |
Війни / битви | Війна на сході України |
Нагороди та відзнаки | |
![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/70/%D0%9D%D0%B0%D0%B4%D0%B3%D1%80%D0%BE%D0%B1%D0%BE%D0%BA_%D0%BD%D0%B0_%D0%BC%D0%BE%D0%B3%D0%B8%D0%BB%D1%96_%D0%9B._%D0%9B%D1%83%D1%86%D0%B8%D0%BA%D0%B0..jpg/220px-%D0%9D%D0%B0%D0%B4%D0%B3%D1%80%D0%BE%D0%B1%D0%BE%D0%BA_%D0%BD%D0%B0_%D0%BC%D0%BE%D0%B3%D0%B8%D0%BB%D1%96_%D0%9B._%D0%9B%D1%83%D1%86%D0%B8%D0%BA%D0%B0..jpg)
Леоні́д Петро́вич Лу́цик (28 серпня 1984 — 18 грудня 2014) — солдат Збройних Сил України, учасник російсько-української війни.
Життєвий шлях
Закінчив Львівський національний університет ветеринарної медицини та біотехнологій імені С. З. Ґжицького. Працював у приватній фірмі.
В часі війни — снайпер, 80-та окрема десантно-штурмова бригада.
18 грудня 2014-го загинув під Лисичанськом, підірвавшись на гранаті — кинувся рятувати побратима. За повідомленням ЗМІ, увечері в розташуванні частини під Лисичанськом (Луганська область) в підсобному приміщенні, де зібрались військові і волонтери, у одного з солдатів розірвалась граната «РГД-5». В результаті на місці загинули 30-річний солдат і 31-річний волонтер.
Без Леоніда лишилися батьки, дружина Оксана, син Володимир й донька Юстина.
22 грудня 2014-го похований в місті Львів, Личаківське кладовище, поле почесних поховань.
Нагороди та вшанування
За особисту мужність і героїзм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі під час російсько-української війни, відзначений — нагороджений
- орденом «За мужність» III ступеня (посмертно)
- недержавною нагородою орденом «Честь та Слава»
- В Заболотті відкрито пам'ятну дошку Василю Білітюку та Леоніду Луцику
Вшановується в меморіальному комплексі «Зала пам'яті», в щоденному ранковому церемоніалі 18 грудня[1][2].
Примітки
- ↑ В Міноборони вшанували загиблих Українських захисників. mil.gov.ua. Офіційний сайт Міністерства оборони України. Архів оригіналу за 18 грудня 2021. Процитовано 18 грудня 2021.
- ↑
Ранковий церемоніал вшанування загиблих українських героїв 18 грудня на YouTube
Джерела
- Луцик Леонід Петрович // Книга пам'яті загиблих
- Небесна Гвардія
- Указ Президента України від 3 травня 2015 року № 282/2015 «Про відзначення державними нагородами України»
![]() |
Це незавершена стаття про військового чи військову Збройних сил України. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
- Солдати (Україна)
- Народились 28 серпня
- Народились 1984
- Померли 18 грудня
- Померли 2014
- Поховані на Личаківському цвинтарі
- Випускники Львівського національного університету ветеринарної медицини та біотехнологій імені Степана Гжицького
- Військовики 80-ї окремої десантної бригади
- Кавалери ордена «За мужність» III ступеня
- Українські воїни, загиблі у російсько-українській війні (з 2014)
- Уродженці Заболоття
- Померли в Лисичанську