Північний потік — 2
Північний потік — 2 | |
![]() | |
![]() | |
Країна |
![]() ![]() |
---|---|
Адміністративна одиниця |
Exclusive economic zone of Germany in the Baltic Sead Exclusive economic zone of Denmarkd Німеччина Росія Exclusive economic zone of Swedend |
Розташовується на водоймі | Балтійське море |
У межах природно-географічного об'єкта | Балтійське море |
Оператор | Nord Stream 2 AGd |
Розташування кінцевого пункту | Усть-Луга і Лубмін |
Довжина або відстань | 1234 км |
Стан використання | знесенийd |
Офіційний сайт(англ.)(нім.)(рос.) | |
![]() |
«Північний потік — 2» (англ. Nord Stream 2, рос. Северный поток — 2) — це розширення активного в Балтійському морі газогону «Північний потік» довжиною 1234 кілометри. Газогін проходить через економічні зони та територіальні води п'яти країн: Данії (147 км), Німеччини (85 км), Росії (118 км), Фінляндії (374 км) і Швеції (510 км).
Початковий проєкт передбачає будівництво й роботу двох ниток газогону загальною потужністю 55 мільярдів м3 газу на рік через Балтійське море до Німеччини. Маршрут проходить уздовж першої нитки Північного потоку.
-
Перетин газогоном української ГТС річки Дністер.
-
виробничі потужності Газпрому
-
Початок будівництва газогону у Фінській затоці 2010 року.
-
Будівля сенату США, який ухвалював санкції проти Північного потоку-2.
-
Офіс Данського енергетичного агенства, яке загальмувало процес будівництва газогону в данських водах.
Небезпека для української економіки
Офіційною причиною прокладання північного й південного «потоків», які повинні були з'єднатися між собою на газорозподільчому хабі Баумгартен в Австрії, 2010 року оголосили необхідність збільшення постачання газу до ЄС, де, згідно з помилковим прогнозом, очікувалося суттєве збільшення його імпорту, а саме на 200 млрд кубометрів щорічно до 2030 року. Плани щодо відмови транзиту територією України керівництво Росії та Газпрому на той час заперечувало. Однак вже у квітні 2015 року керівник Газпрому Олексій Міллер визнав, що Північний потік є «обхідним проєктом» для України.
Щобільше, 2016 року компанія прийняла програму вилучення з експлуатації газотранспортної інфраструктури, яка доставляла газ до українського кордону. Тоді, за словами Міллера, до 2020 року в коридорі будуть ліквідовані 4 300 км труб і 62 компресорні станції, а до 2030 року — 10 700 км труб. У випадку реалізації цих планів зникли б можливості не лише транзиту, а й постачання до України газу з боку Російської Федерації взагалі.
Після здачі в експлуатацію усіх запланованих потужностей Газпром міг отримати потенційну можливість постачати з Росії до Німеччини чотирма нитками двох «Північних потоків» 110 мільярдів м3 газу щорічно. З півдня, через Чорне море й Туреччину, компанія розраховувала направити в Європу ще майже 16 мільярдів м3 щороку, ще стільки ж постачати турецьким споживачам. Планувалось, що комплекс газогонів повинен був складатися із чотирьох ниток і мати загальну потужність у 63 мільярди м3 в рік, однак ці плани не вдалось втілити через анексію Криму 2014 року. На момент зупинки спорудження Південного потоку, Газпром витратив на нього приблизно 8 мільярдів доларів[1].
Якщо прибутковість транзиту для України оцінюють у 2-3 мільярди доларів щорічно, то раптове припинення постачання газу з російського боку могло б нести катастрофічні наслідки для української економіки та додаткові витрати на будівництво нової інфраструктури для імпорту приблизно 10 мільярдів м3 газу щорічно.
Також це унеможливило б здійснення віртуального транзиту, коли Україна має технічну можливість забирати газ вже на українсько-російському кордоні, оформлюючи його як газ, куплений на українсько-словацькому кордоні, отримуючи таким чином додаткові кошти від транзиту російського газу вздовж усієї території України.[2]
Очікується, що після введення в есплуатацію газопроводу, ціни на газ в Європі можуть впасти, оскільки "Газпром" буде нарощувати поставки сировини.[3]
Вартість та передумови будівництва
Наприкінці нульових Газпром перебував на піку своєї капіталізації та будував амбітні плани, зокрема з обсягів постачання природного газу до Європи. Однак замість очікуваного зростання відбулося падіння, погіршилася зовнішньополітична ситуація, наслідком стали помилки у прогнозах і провали усіх планів. Також на ринок енергоресурсів негативно вплинула пандемія коронавірусу, розвиток відновлюваної енергетики та поширення електрокарів.
Рік | Капіталізація Газпрому | Обсяги експорту газу | Річна зарплата О. Міллера |
---|---|---|---|
2010 | ▲$149 млрд | ▲$48 млрд | ▲$1 млн[4] |
2011 | ▼$191 млрд | ▲$64 млрд | ▲$1 млн[4] |
2012 | ▲$146 млрд | ▼$62 млрд | ▲$25 млн[4] |
2013 | ▼$101 млрд | ▲$66 млрд | ▲$25 млн[4] |
2014 | ▼$40 млрд | ▼$55 млрд | ▲$25 млн[4] |
2015 | ▲$57 млрд | ▼$42 млрд | ▲$27 млн[4] |
2016 | ▼$38 млрд | ▼$31 млрд | ▼$18 млн[5] |
2017 | ▲$55 млрд | ▲$39 млрд | ▲$66 млн[6] |
2018 | ▲$58 млрд | ▲$50 млрд | ▼$10 млн[7] |
2019 | ▲$93 млрд | ▼$42 млрд | ? |
2020 | ▼$62 млрд | ▼$29 млрд | ? |
Непомірна вартість цього проєкту не зупинила його ініціаторів. Ба більше, Газпром прийняв рішення відмовитися від використання повністю функціональної системи постачання газу із західного Сибіру до Європи, хоча виснаження основних родовищ газу — таких як Уренгой, Медвеже, Ювілейне й інших — залишало в трубах достатньо вільних потужностей для використання газу із нових напрямків. Почалося будівництво нового газового коридору з Ямалу до Балтійського моря, із запланованими розгалуженнями до Чорного моря.
Вартість будівництва цього коридору з Ямалу в сторону Європи була підрахована економістами інституту «Газпром ВНИИгаз» ще 2008 року. У підписаній Міллером «Програмі комплексного освоєння родовищ півострова Ямал і прилеглих акваторій» йдеться, що, за різними сценаріями, створення такої інфраструктури лише до Торжка, не враховуючи траси від Торжка і до морського узбережжя, обійдеться сумою від $80 млрд до $93 млрд. У тому ж документі зазначено, що ямальський проєкт, враховуючи гігантську вартість будівництва нового газотранспортного коридору, комерційно себе виправдає не раніше 2035 року (згідно з прогнозом 2008 року, прогнозів у реаліях 2021 року поки що немає). Вартість будівництва одного лише призупиненого Північного потоку-2 складає понад $10 млрд.
Улітку 2020 року збитки від санкцій російська сторона оцінила в 700 мільйонів євро[8].
Задум російського керівництва — обхід України повинен був переводитися на нові маршрути зі старих українських, які довели свою надійність. Згідно з даними Нафтогазу, аварійність газотранспортної системи України на середній кілометр траси майже у вісім разів нижча, ніж на російських магістралях Газпрому[9].
Рік | ![]() |
![]() |
---|---|---|
1996 | 0.06 | 0.12 |
1997 | 0.06 | 0.12 |
1998 | 0.03 | 0.12 |
1999 | 0.03 | 0.09 |
2000 | 0.00 | 0.15 |
2001 | 0.00 | 0.11 |
2002 | 0.00 | 0.14 |
2003 | 0.03 | 0.10 |
2004 | 0.00 | 0.08 |
2005 | 0.06 | 0.10 |
2006 | 0.00 | 0.11 |
2007 | 0.06 | 0.21 |
2008 | 0.00 | 0.18 |
2009 | 0.00 | 0.21 |
2010 | 0.00 | 0.22 |
Однією з озвучених причин будівництва цього коридору російська сторона називала відповідальність України за перебої в постачанні Європи, яку звинувачували в порушенні транзитних зобов'язань. Однак історія постачань російського газу Україні свідчить, що газові кризи 2006 і 2009 років відбувалися саме за ініціативи Газпрому[2].
Скорочення на третину обсягів постачання газу до ЄС в останньому кварталі 2014 і першому кварталі 2015 року Газпром пояснював бажанням припинити реверсне постачання газу в Україну. Заради цієї мети Газпром утратив близько $6 млрд неотриманого прибутку. Непередбачуваність рішень російського керівництва і їх політизація стали основними факторами ризику для європейських клієнтів Газпрому. До цього можна додати таку важливу якість українського транзитного маршруту як забезпечення гнучкості постачань. Україна з її величезними підземними сховищами газу слугує «подушкою безпеки» для компенсації форс-мажорних, сезонних і навіть добових перепадів попиту на газ, чого не здатні забезпечити «Потоки».
Історія будівництва
2010 року оголосили про сам проєкт.
У червні 2015 року уклали угоду про будівництво двох додаткових ліній між Газпромом, Royal Dutch Shell, E.ON, OMV та Engie.[10]
22 лютого 2017 року «Nord Stream 2 AG» і компанія «Allseas» уклали угоду щодо забезпечення потужностей для морського укладання труб газогону «Північний потік-2». Відповідно до угоди, Allseas протягом 2018 і 2019 років забезпечить укладання труб обох ниток газогону з використанням трьох трубоукладальних суден — Pioneering Spirit, Solitaire й Audacia[11].
Напркінці 2019 року було анонсовано, що «Північний потік-2» може запрацювати в середині 2020 року[12].
У середині грудня 2019 року будівництво газогону призупинили через санкції США[13].
У січні 2020 року, аналітики припустили, що потік може залишитися недобудованим з низки причин: відсутності технічної спроможності РФ у прокладці труби, позиції Данії та необхідності узгодження перетину трубопроводу ПП-2 з іншим — «Балтійська труба» (Baltic Pipe)[14]
У травні 2020 року російське краново-монтажне трубоукладальне судно «Академік Черський» зайшло до Калінінграду. Очікувалось, що це судно залучать у добудові трубопроводу[15].
15 травня 2020 року Німеччина відмовила проєкту «Північний потік-2» у звільненні від Газової директиви ЄС. Згідно з директивою, російський Газпром, після завершення будівництва зможе використовувати трубопровід тільки на 50 %. Решту потужностей мають отримати інші постачальники[16][17].
11 грудня 2020 року, російський трубоукладник почав роботи в територіальних водах Німеччини. Він має укласти 2,6-км ділянку газопроводу у винятковій економічній зоні Німеччини у водах на глибині менш як 30 метрів, однак жодних робіт у водах Данії не планувалося[18].
На початку 2021 року, найбільша швейцарська страхова компанія «Zurich Insurance Group AG» відмовилась від участі в проєкті «Північний потік-2», щоб не потрапити під нові санкції США[19].
19 січня 2021 року, США ввели санкції проти судна «Фортуна», яке будує газопровід. До санкційного списку також внесли російську компанію «Рустанкер» та танкери «Максим Горький» і «Сьєрра», які ходять під російським прапором[20].
24 січня 2021 року, російське судно-трубоукладник «Фортуна», незважаючи на накладені на нього санкції США, продовжило прокладання газопроводу «Північний потік-2» у водах Данії. Про це, з посиланням на компанію-оператора проєкту «Nord Stream 2»[21].
6 лютого 2021 року продовжилося укладання труб у водах Данії[22].
В серпні 2021 Газпром повідомив, що пусконалагоджувальні роботи на першій нитці газопроводу майже завершені та очікується початок її експлуатації найближчим часом.[23]
Санкції
У січні 2018 року представники США (Держсекретар США Рекс Тіллерсон) і Польщі заявили про опозицію щодо будівництва трубопроводу Nord Stream 2. Вони розглядають його як підрив енергетичної безпеки і стабільності[24].
20 грудня 2019 в США ввели нові санкції проти компаній, що будують «Північний потік-2». 27 грудня США дали компаніям-підрядникам місяць на згортання робіт.[25][26]
4 червня 2020 року сенатор-республіканець Джон Барассі повідомив про проєкт «уточнених і розширених» санкцій проти Росії та країн, що беруть участь у будівництві газогону «Північний потік-2».[27] Законопроєкт передбачає санкції за будь-які роботи й послуги, що могли б прискорити будівництво, включно із компаніями-страхувальниками, без яких робота в данських водах не можлива. Також розглядається пропозиція санкцій проти покупців газу, який постачатиметься через «Північний потік-2», якщо той все ж таки вдасться завершити.
9 грудня 2020 Конгрес США проголосував за ухвалення оборонного бюджету країни на 2021 рік, який включає посилення санкцій проти «Північний потік-2». Санкції передбачають введення обмежень за сприяння продажу, оренді або наданні трубоукладальних судів для будівництва газопроводів, надання страхування та перестрахування. [28] Законопроєкт підтримали 289 із 431 члена Палати представників.[29]
2 лютого 2021 року вперше США висунули Німеччині умови щодо скасування санкцій за будівництво проєкту, вимагаючи від Німеччини запобігти відокремленню України від європейської газової інфраструктури, допомогти Україні розширити свою газову інфраструктуру і переглянути угоду, що регулює транзит російського природного газу через систему газопроводів України[30].
26 травня 2021 року Президент США Джо Байден заявив, що його адміністрація вирішила скасувати санкції щодо газопроводу «Північний потік-2», оскільки проєкт майже закінчений, а санкції зашкодять відносинам із європейськими союзниками[31][32]. Повідомлення про відмову від санкцій критично зустріли конгресмени-республіканці та частина демократів.
22 лютого 2022 року Президент США заявив про введення пакету санкцій через агресію РФ проти України та визнання ЛНР та ДНР серед яких, зокрема, санкції проти газогону.
Протидія запроваджено санкцій
За даними ЗМІ на лобіювання проти санкцій щодо "Північного потоку-2" з початку 2020 року іноземні компанії, які співпрацюють з проєктом, витратили понад 7,4 мільйона доларів.[33]
Сертифікація та запуск Північного потоку-2
Як зазначає Bloomberg, сертифікація російського газопроводу "Північний потік-2" може затягнутися. Його введення в експлуатацію залежить від ситуації у сфері енергетики в Європі.[34]
Зазначається, що сертифікація німецьким регулятором російського газопроводу може тривати до 8 травня 2022 року. Згідно з європейським законодавством, саме до цієї дати Німеччина та Єврокомісія можуть розглядати це питання.[34]
Процедура сертифікації газопроводу
Для того щоб запустити російський трубопровід, він повинен отримати відповідні сертифікати у Євросоюзі. "Північний потік-2" повинен відповідати правилам Третього енергопакета. Це пакет законів щодо внутрішнього ринку газу та електроенергії у Європейському Союзі. Його мета – більш відкриті газові та енергетичні ринки.[35]
Долучення НАК "Нафтогаз України"до Сертифікації Північного потоку-2
16 листопада 2021,стало відомо НАК "Нафтогаз України" візьме участь у процедурі сертифікації оператора "Північного потоку-2".[36]
Про це повідомив голова правління НАК "Нафтогаз України" Юрій Вітренко у Facebook у понеділок, пише "Європейська правда".[36]
"Таке рішення сьогодні прийняв німецький регулятор BNetzA. Ми готові надати свої аргументи, чому Nord Stream AG не може бути сертифіканований без його повної відповідності європейському енергетичному законодавству", – зазначив Вітренко. За його словами, залучення "Нафтогазу" до процесу також дозволить дізнатися більше про аргументи Nord Stream AG, що означатиме більшу прозорість процесу.[36]
"Це важливо, адже саме BNetzA остаточно визначить, чи буде газопровід введено в експлуатацію та за яких умов", - сказав Вітренко. За його словами, НАК "Нафтогаз України" готовий надати свою юридичну позицію найближчим часом.[36]
"BNetzA може приймати рішення щодо сертифікації оператора "Північного потоку-2" до 8 січня 2022 року. Ми сподіваємося, що наші аргументи в цьому процесі будуть почуті і враховані", - додав він.[36]
17-18 листопада 2021 року, відбулась онлайн зустрічі голови відомства Міністерства енергетики України Германа Галущенка з єврокомісаром з питань енергетики Кадрі Сімсон. Після неї було повідомлено що "За словами комісара Сімсон, Єврокомісія готова консультуватися з Україною в процесі підготовки висновку комісії за проєктом рішення Федерального мережевого агентства Німеччини Bundesnetzagentur про сертифікацію "Північний потік-2", - йдеться в повідомленні. Таким чином, зазначили в пресслужбі, Україна стане активним учасником процесу сертифікації не тільки політично, а і юридично, зазначили в Міністерстві.[37]
Призупинення сертифікації
16 листопада 2021, Федеральне мережеве агентство Німеччини тимчасово зупинило процес сертифікації компанії Nord Stream 2 AG як оператора російського газопроводу «Північний потік-2».[38]
"Після ретельного вивчення документації агентство дійшло висновку, що сертифікувати оператора газопроводу «Північний потік-2» можна буде лише в тому випадку, якщо цей оператор буде організований у юридичній формі відповідно до німецького законодавства", - йдеться у заяві.[38]
Процедура сертифікації буде призупинена, доки основні активи та людські ресурси не будуть передані дочірньому підприємству, а агентство не зможе перевірити, чи є документація, повторно подана дочірнім підприємством, як новим заявником, повною.[38]
«Коли ці вимоги будуть виконані, агентство зможе відновити свою експертизу в решту чотиримісячного періоду, встановленого законом, підготувати проєкт рішення та надати його Європейській комісії для висновку, як передбачено в законодавстві ЄС про внутрішній ринок», - йдеться у заяві.[38]
16 грудня 2021 року, за повідомленням Bloomberg, рішення щодо «Північного потоку-2» не ухвалять в першій половині 2022 року, посилаючись на заяву німецького регулятора.[39]
Наразі сертифікація російського газопроводу призупинена. За словами міністерки закордонних справ Німеччини Аннилени Бербок, причина цього – міжнародні норми. «Північний потік-2» не відповідає вимогам, які встановив Євросоюз. Зокрема, мовиться і про питання будівництва газопроводу.[39]
Запуск Північного потоку 2 без сертифікації
В Німеччині виключають запуск трубопроводу "Північний потік-2" до завершення його сертифікації. Наразі цю процедуру призупинили. Про це заявила представниця міністерства економіки Німеччини Ніна-Марі Гюттлер.[40]
Див. також
- Газотранспортна система Росії
- Північний потік
- Протистояння Росії та Заходу
- Baltic Pipe
- Федеральне мережеве агентство
Примітки
- ↑ «Газпром» зарыл миллиарды. Ведомости (рос.). Процитовано 21 січня 2021.
- ↑ а б Непокоренная Европа: какую цену придется заплатить России за «Северный поток-2». Forbes.ru (рос.). Процитовано 21 січня 2021.
- ↑ Идет проверка... newsden.ru. Процитовано 28 серпня 2021.
- ↑ а б в г д е Зарплата Алексея Миллера: сколько получает директор Газпрома. Сайт о заработке в интернете - moneyscanner.ru (ru-RU) . 29 квітня 2019. Процитовано 22 січня 2021.
- ↑ meduza.io https://meduza.io/news/2016/11/24/forbes-nazval-millera-i-sechina-samymi-vysokooplachivaemymi-top-menedzherami. Процитовано 22 січня 2021.
{{cite web}}
: Пропущений або порожній|title=
(довідка) - ↑ grebsvt. Зарплата Миллера: вам такое не снилось ?. zarplatto.ru (ru-RU) . Процитовано 22 січня 2021.
- ↑ Официальная зарплата Миллера: сколько получает директор газпрома. ostrovrusa.ru. Процитовано 22 січня 2021.
- ↑ Подсчитан ущерб «Северного потока-2» из-за новых санкций США. lenta.ru. Процитовано 21 січня 2021.
- ↑ а б Украинская газотранспортная система почти в 8 раз надежнее, чем российская. www.naftogaz.com. Процитовано 21 січня 2021.
- ↑ Zhdannikov, Dmitry; Pinchuk, Denis (12 December 2008). Exclusive: Gazprom building global alliance with expanded Shell. Reuters. Архів оригіналу за 19 June 2015. Процитовано 19 June 2015.
- ↑ https://www.nord-stream2.com/ru/dlia-pressy/novosti-i-meropriiatiia/nord-stream-2-zakliuchila-soglashenie-s-allseas-na-ukladku-obeikh-nitok-gazoprovoda-38/ Nord Stream 2 заключила соглашение с Allseas на укладку обеих ниток газопровода
- ↑ Российский газопровод «Северный поток-2» заработает не ранее середины 2020 года.
- ↑ Нові санкції США проти "Північного потоку-2": що потрібно знати. РБК-Украина (рос.). Процитовано 2 лютого 2021.
- ↑ Проблемы достройки
- ↑ Корабель, що може добудувати «Північний потік-2», прибув до Калінінграда. hromadske.ua (укр.). Процитовано 15 травня 2020.
- ↑ Bundesnetzagentur - Beschlusskammer7 - Verfahren der Beschlusskammer 7. www.bundesnetzagentur.de. Процитовано 15 травня 2020.
- ↑ Німеччина відмовила "Північному потоку-2" у звільненні від Газової директиви ЄС. РБК-Украина (рос.). Процитовано 15 травня 2020.
- ↑ Росія відновила будівництво "Північного потоку-2". РБК-Украина (рос.). Процитовано 11 грудня 2020.
- ↑ Найбільша швейцарська страхова компанія вийшла з проекту «Північний потік-2». kosatka.media (рос.). Процитовано 18 січня 2021.
- ↑ США ввели санкції проти судна, яке будує "Північний потік-2". РБК-Украина (рос.). Процитовано 19 січня 2021.
- ↑ ЗМІ: судно-трубоукладник «Північного потоку-2», попри санкції США, продовжило будівництво. 24.01.2021, 21:00
- ↑ У водах Данії відновилося будівництво "Північного потоку-2". DW (рос.). Процитовано 6 лютого 2021.
- ↑ Підготовку до запуску першої нитки "Північного потоку-2" майже завершено, - "Газпром". РБК-Украина (рос.). Процитовано 31 серпня 2021.
- ↑ U.S.'s Tillerson Says Nord Stream 2 Pipeline Would Undermine Europe's Energy Security. Reuters. U.S. News & World Report. Процитовано 27 січня 2018.
- ↑ Nord Stream 2: США дали компаніям-підрядникам місяць на згортання робіт
- ↑ «Нафтогаз» vs «Газпром»: Берлінсько-Мінський півфінал // Михайло Гончар, президент Центра глобалістики «Стратегія ХХІ». «Сегодня», 23 декабря 10:57
- ↑ Sens. Cruz, Shaheen, Barrasso Introduce Legislation Expanding Sanctions to Block Completion of Nord Stream 2 - News Releases - United States Senator John Barrasso. www.barrasso.senate.gov. Процитовано 8 червня 2020.
- ↑ Чудновцев, Сергій (9 грудня 2020). Конгрес підтримав посилення санкцій проти Північного потоку 2. НВ. Архів оригіналу за 24 січня 2022. Процитовано 25 січня 2022.
- ↑ Конгрес США підтримав посилення санкцій проти газопроводу «Північний потік-2». kosatka.media (рос.). Процитовано 11 грудня 2020.
- ↑ США можуть скасувати санкції проти "Північного потоку-2". Але з урахуванням інтересів України. РБК-Украина (рос.). Процитовано 2 лютого 2021.
- ↑ Biden Says He Waived Nord Stream Sanctions Because It’s Finished. www.bloomberg.com. Процитовано 26 травня 2021.
- ↑ Байден пояснив, чому США змінили підхід до «Північного потоку-2». Радіо Свобода (укр.). Процитовано 26 травня 2021.
- ↑ “Північний потік-2”: на лобіювання проти санкцій витратили $7,4 млн – ЗМІ. Українська правда (укр.). Процитовано 3 грудня 2021.
- ↑ а б Запуск "Північного потоку-2" може затягнутися - Bloomberg. www.unian.ua (укр.). Процитовано 3 листопада 2021.
- ↑ У Bloomberg назвали ймовірну дату сертифікації "Північного потоку-2". 24 Канал (укр.). Процитовано 3 листопада 2021.
- ↑ а б в г д Німецький регулятор допустив “Нафтогаз” до сертифікації оператора “Північного потоку-2”. Економічна правда (укр.). Процитовано 16 листопада 2021.
- ↑ Єврокомісія готова консультуватися з Україною щодо сертифікації "Північного потоку-2" - Міненерго. www.unian.ua (укр.). Процитовано 18 листопада 2021.
- ↑ а б в г правда, Європейська. Німеччина призупинила сертифікацію “Північного потоку-2”. Економічна правда (укр.). Процитовано 16 листопада 2021.
- ↑ а б Рішення щодо «Північного потоку-2» не ухвалять в першій половині 2022, – Bloomberg. 24 Канал (укр.). Процитовано 16 грудня 2021. Помилка цитування: Некоректний тег
<ref>
; назва «:6» визначена кілька разів з різним вмістом - ↑ У Німеччині виключили запуск "Північного потоку-2" до завершення його сертифікації. www.unian.ua (укр.). Процитовано 6 грудня 2021.
Джерела
- «Северный поток 2»// Сайт Газпрому