Кристоф Малавуа
Кристоф Малавуа | ||
---|---|---|
фр. Christophe Malavoy | ||
![]() Кристоф Малавуа у 2015 році | ||
Дата народження | 21 березня 1952[1][2][…] (72 роки) | |
Місце народження | Ройтлінґен, Баден-Вюртемберг, ФРН[4][5] | |
Громадянство | ![]() | |
Професія | актор, кінорежисер, сценарист, письменник | |
Роки активності | 1975 — наш час | |
IMDb | ID 0539022 | |
Нагороди та премії | ||
| ||
christophemalavoy.com | ||
![]() |
Кристо́ф Малавуа́ (фр. Christophe Malavoy; нар. 21 березня 1952, Ройтлінген, Німеччина) — французький актор театру, кіно і телебачення, письменник. Лауреат французької національної кінопремії «Сезар» 1983 року в категорії «Багатонадійний актор» .
Кристоф Малавуа народився 21 березня 1952 року в місті Ройтлінген в Німеччині (на той час ФРН), де служив офіцером його батько. У віці чотирьох років знімався в любительських фільмах свого батька, тоді й проявилися його таланти. Навчався у школі на вулиці Бланш в Парижі та в Паризькій національній консерваторії.
Малавуа почав театральну кар'єру в компанії KHI під керівництвом молодого американського режисера Стюарта Сайд. Першу роль в кіно він зіграна в 1975 році у фільмі Мішеля Жерара «Солдате Дюрок, це буде ваш день народження». У 1978 році знявся у фільмі Мішеля Девіля «Досьє на 51-го». У 1982 році П'єр Шендерфер запросив Малавуа для участі у своєму фільму «Честь капітана», де він знявся з таким акторами, як Жак Перрен, Ніколь Гарсія, Клод Жад і Жорж Вільсон.
У 1983 році Кристоф Малавуа отримав французьку національну кінопремію «Сезар» як «Багатонадійний актор» за роль у фільмі «Сімейний рок» режисера Жозе Пінейро. У 1980-ті роки він з успіхом знімався в таких фільмах, як «Небезпека у будинку» з Ніколь Гарсія, «Залізна рука» з Бернаром Жиродо, «П'яна» з Рішаром Боринже, у фільмі Робера Енріко «Втомившись від війни» за книгою Франсуази Саган та ін.
Малавуа грав також в комедії Клода Зіді «Асоціація зловмисників» (1986), та у фільмах Клода Шаброля («Крик сови» і «Мадам Боварі», обидва 1987). У 1985 році актор отримав премію Жана Габена, а у 1987 році був номінований на «Сезара» як «Найкращий актор» за роль у фільмі Режиса Варньє «Жінка мого життя».
У 1990-і роки Кристоф Малавуа звернувся до телебачення. У телефільмі Іва Буассе «Справа Сезнека» (1993) він виконав головну роль.
У 1997 році Малавуа дебютував як режисер, знявши спочатку телефільм «Місто, в якому принц — дитина» (фр. La Ville dont le prince est un enfant) за романом Монтерлана, а згодом, у 2007 році, — повнометражний художній фільм «Вільна зона».
Окрім акторської діяльності Кристоф Малавуа займається і літературною діяльністю, пише сценарії і романи. Серед його книг — оповідання «D' étoiles et d'exils» (1993) і «À hauteur d'homme» (2001), романи «Parmi tant d'autres» (1996), «J' étais enfant pendant la guerre» (1997), «La Brûlure du jour» (1999), «Céline, Même pas mort»! (2008). Після смерті Клода Шаброля в 2010 році Малавуа вирішив менше приділяти уваги кінематографу, який на його думку розгубив свою глибину, і зайнятися письменницькою діяльністю, паралельно з грою в театрі.
![Стаття-список](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/db/Symbol_list_class.svg/16px-Symbol_list_class.svg.png)
Рік | Українська назва | Оригінальна назва | Роль | |
---|---|---|---|---|
1975 | тф | Солдате Дюрок, це буде ваш день народження | Soldat Duroc, ça va être ta fête | солдат |
1978 | ф | Досьє на 51-го | Le dossier 51 | агент 8956 |
1979 | кф | Дитина без історії | Un enfant sans histoire | |
1979 | ф | Подорож потайки | Le voyage en douce | людина в потягу |
1979 | ф | У героїв не мерзнуть вуха | Les héros n'ont pas froid aux oreilles | водій R5 |
1982 | ф | Інформатор | La balance | Тінтін |
1982 | ф | Мою дружину звуть Повернися | Ma femme s'appelle reviens | Террі |
1982 | ф | Сімейний рок | Family Rock | Кристоф |
1982 | ф | Честь капітана | L'honneur d'un capitaine | Отомарші |
1983 | ф | Скарлатина | La scarlatine | Жак Дюбуа |
1984 | ф | Подорож | Le voyage | Тома |
1984 | ф | Спогади спогади | Souvenirs souvenirs | Рего Боккара, Джон Б. Каттон |
1985 | ф | Дерево в морі | L'arbre sous la mer | Матьє |
1985 | ф | Залізна рука | Bras de fer | П'єр Вані, псевдонім «Огюстен» |
1985 | ф | Небезпека у будинку | Péril en la demeure | Давид Урфет |
1986 | ф | Асоціація зловмисників | Association de malfaiteurs | Жерар |
1986 | ф | Жінка мого життя | La femme de ma vie | Симон |
1987 | ф | Крик сови | Le cri du hibou | Робер |
1987 | ф | Втомившись від війни | De guerre lasse | Шарль Самбра, менеджер взуттєвої фабрики |
1988 | ф | Дві хвилини сонця і багато іншого | Deux minutes de soleil en plus | Віе |
1988 | тф | Мельєс 88: Мрія художника | Méliès 88: Rêve d'artiste | Мельєс, Біс |
1989 | ф | П'яна | La soule | П'єр Курсі |
1990 | ф | Жан Гальмо, авантюрист | Jean Galmot, aventurier | Жан Ґальмо |
1990 | ф | Радощі інтимного життя | I divertimenti della vita privata | Оноре де Дюмон |
1990 | ф | Ребус | Rebus | Карабас |
1991 | тф | Остання ланка | Le dernier lien | Франк |
1991 | тф | Д'Артаньян | D'Artagnan | д'Артаньян |
1991 | ф | Мадам Боварі | Madame Bovary | Родольфо Буланже |
1992 | ф | Відразу після грози | Juste avant l'orage | Фердинанд |
1993 | тф | Справа Сезнека | L'affaire Seznec | Гійом Сезнек |
1993 | тф | Удар хвоста | Colpo di coda | Арно |
1994 | ф | Загашені злі вогні | Des feux mal éteints | капітан Вержез |
1994 | тф | Абсолютний рай | Le paradis absolument | Жерар |
1997 | кф | Підозра в зловживанні | Abus de méfiance | Кристоф Малавуа |
1997 | ф | Ідеальний чоловік | L'homme idéal | Фабріс |
1997 | тф | Вогонь, який горить | La ville dont le prince est un enfant | абат з Прадтса |
1997 | ф | Секс, кохання і математика | C'est la tangente que je préfère | батько Сабіни |
1998 | тф | Старші діти | Les grands enfants | Жульєн |
1998 | тф | Вантажівка на двох | Un camion pour deux | Поль Монрад |
1998 | ф | Хмари | La nube | |
1999 | тф | Ісус | Jésus | Каїфа |
2000—2009 | с | Так поступають справжні жінки | Femmes de loi | Марк Вандерман |
2001 | тф | Жульєтт: Послуги включені | Juliette: Service(s) compris | Франсуа |
2002 | тф | на свідому повітрі | La vie au grand air | Бернар Керуак |
2002 | тф | Жан Мулен | Jean Moulin | командир Манес |
2004 | тф | Цей незнайомець — мій син | Mon fils cet inconnu | Марк Шамбон |
2004 | тф | Бездоганна репутація | Table rase | Шарль |
2004 | тф | Кохані безсмертні | Ceux qui aiment ne meurent jamais | Андре |
2004 | ф | Останній день | Le dernier jour | Жан-Луї |
2005—2008 | с | Секс у великому Парижі | Clara Sheller | Бертран |
2006 | с | Лаура: Прокляття Рів'єри | Laura, le compte à rebours a commencé | Макс Фонтен |
2007 | тф | Домбе і син | Dombais et fils | Шарль Домбе |
2008 | тф | З вогню і з льоду | De feu et de glace | Жак Рокай |
2009 | тф | 12 куль у шкіру Лаваля | 12 balles dans la peau pour Pierre Laval | П'єр Лаваль |
2010 | тф | Тінь Мон-Сен-Мішеля | L'ombre du Mont-Saint-Michel | Домінік Вернон |
2010 | тф | Розум Кенеді | Kennedys Hirn | Арон Кантор |
2011 | ф | Монте-Карло | Monte Carlo | Бернар Маршан |
2011 | ф | Ніжність | La délicatesse | батько Наталі |
2013 | с | Круїз | La croisière | командир |
2013 | ф | Знову 16 | 16 ans ou presque | Домінік Мюсті |
2013 | с | Шериф | Cherif | генерал Паскаль де Рокубрюн |
2015 | тф | Роза і солдат | Rose et le soldat | адмірал Робер |
2017 | тф | Вбивства в Савойї | Meurtres en Savoie | Жорж |
- Режисер, сценарист
Рік | Назва українською | Оригінальна назва | Режисер | Сценарист | |
---|---|---|---|---|---|
1997 | т/ф | Місто, в якому принц дитина | La ville dont le prince est un enfant | ![]() |
|
2004 | т/ф | Кохані безсмертні | Ceux qui aiment ne meurent jamais | ![]() |
![]() |
2007 | Вільна країна | Zone libre | ![]() |
![]() |
Нагороди та номінації Кристофа Малавуа[7] | |||
---|---|---|---|
Рік | Категорія | Фільм | Результат |
Премія «Сезар» | |||
1983 | Найперспективніший актор | Сімейний рок | Перемога |
1987 | Найкращий актор | Жінка мого життя | Номінація |
1988 | Втомившись від війни | Номінація | |
1985 | Перемога | ||
Міжнародний кінофестиваль у Чикаго | |||
1997 | Золотий Г'юго — Конкурс нових режисерів | Вогонь, який горить | Номінація |
- ↑ Person Profile // Internet Movie Database — 1990.
- ↑ SNAC — 2010.
- ↑ BD Gest'
- ↑ Deutsche Nationalbibliothek Record #13648459X // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- ↑ Who's Who in France — Paris: 1953. — ISSN 0083-9531; 2275-0908
- ↑ Кристофа Малавуа на сайті IMDb (англ.)
- ↑ Нагороди та номінації Кристофа Малавуа на сайті IMDb (англ.)
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Кристоф Малавуа