Лавочкін Семен Олексійович
Семен Олексійович Лавочкін | |
---|---|
рос. Семён Ла́вочкин | |
![]() | |
Народження | 29 серпня (11 вересня) 1900 або 1900 місто Смоленськ, Російська імперія |
Смерть | 9 червня 1960 Сари-Шаган, в Карагандинській області, Казахська РСР, СРСР серцева недостатність |
Поховання | Новодівичий цвинтар |
Країна | ![]() ![]() |
Приналежність | Російська імперія → ![]() |
Освіта | Московський державний технічний університет імені Баумана (1927) і Kursk Men's Gymnasiumd (1917) |
Партія | КПРС |
Член | Академія наук СРСР |
Звання | [генерал-майор інженерно-авіаційної служби] |
Війни / битви | німецько-радянська війна |
Нагороди | |
![]() |
![]() | |
---|---|
![]() |
Фотографія С. А. Лавочкіна |
Семен Олексійович (Алтерович, Айзікович) Лавочкін (нар. 11 вересня 1900, Смоленськ — пом. 9 червня 1960, полігон Сари-Шаган, Карагандинська область) — радянський авіаційний конструктор.
Член-кореспондент Академії наук СРСР, генерал-майор інженерно-авіаційної служби (19.08.1944), чотириразовий лауреат Сталінської премії, двічі Герой Соціалістичної Праці (1943, 1956).
Народився в Смоленську в єврейській родині. Батько — Алтер Ілліч Лавочкін, меламед[1]; мати Гіта Савеліївна — домогосподарка.
Закінчив міське училище в Рославлі, потім, із золотою медаллю, курську гімназію (1917). З 1918 року — в Червоній Армії — воював червоноармійцем. У 1920 році служив у прикордонній охороні. У наприкінці 1920 року був демобілізований і направлений на навчання до Москви. Закінчив в 1927 році Московське вище технічне училище (зараз — Московський державний технічний університет імені М. Е. Баумана) та отримав кваліфікацію інженера-аеромеханіка.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9c/La5-red66.jpg/220px-La5-red66.jpg)
У 1939—1940 роках під керівництвом Володимира Горбунова в ОКБ-301 (місто Хімки Московської області) був одним з ініціаторів і учасників створення радянського сучасного літака-винищувача ЛаГГ-3 з дельта-деревини.
Разом з Володимиром Горбуновим і Михайлом Гудковим у 1939 отримав службове звання — Головний конструктор з літакобудування.
Ряд подальших моделей цього літака — Ла-5, Ла-7 і різні їх модифікації, створені вже в ОКБ-21 під керівництвом Лавочкіна в місті Горькому (призначений начальником ОКБ 23 листопада 1 940 року), виявили високі бойові якості і зіграли важливу роль в ході Німецько-радянської війни.
Удостоєний Сталінської премії першого ступеня в 1941 разом з Горбуновим та Гудковим за створення винищувача ЛаГГ-3 за підсумками 1940 року.
В 1943 році удостоєний звання Героя Соціалістичної Праці і став лауреатом Сталінської премії першого ступеня за створення винищувача Ла-5 .
У жовтні 1945 року після повернення з міста Горького призначений начальником ОКБ-301 в місті Хімки Московської області (нині — ФГУП «Науково-виробниче об'єднання імені С. А. Лавочкіна»).
У 1946 році за Ла-7 удостоєний Сталінської премії другого ступеня.
В 1948 році за створення нових типів літаків удостоєний Сталінської премії першого ступеня.
Після війни Семен Олексійович працював над створенням реактивних літаків. У його ОКБ-301[2] були розроблені серійний (Ла-15) і багато дослідних реактивних винищувачів.
В 1954 році Лавочкін починає роботу над міжконтинентальною надзвуковою крилатою ракетою «Буря» (керівник робіт — Н. С. Черняков).[3]
В 1956 році присвоєно службове звання — Генеральний конструктор з літакобудування.
З 19.08.1944 року Лавочкін — генерал-майор інженерно-авіаційної служби, з 1958 року — член-кореспондент АН СРСР. Лавочкіну двічі (1943, 1956) присвоювалося звання Героя Соціалістичної Праці, чотири рази (1941, 1943, 1946, 1948) присуджувалася Сталінська премія, він нагороджений багатьма орденами і медалями. Лавочкін був обраний депутатом Верховної Ради СРСР третього-п'ятого скликань (1950—1958), член КПРС з 1953 року.
Помер від наслідків гострої серцевої недостатності на полігоні Сари-Шаган 9 червня 1960 при випробуванні системи ППО «Даль». Похований на Новодівичому кладовищі у Москві.
- Двічі Герой Соціалістичної праці (1943[4], 1956)
- Три ордена Леніна,
- Орден Червоного Прапора
- Орден Суворова I ступеня
- Орден Суворова II ступеня
- Медаль «За бойові заслуги»
- Інші медалі
- Сталінська премія першого ступеня (1941)
- Сталінська премія першого ступеня (1943)
- Сталінська премія другого ступеня (1946)
- Сталінська премія першого ступеня (1948)
Ім'я С. А. Лавочкіна носять вулиці в містах:
Меморіальні дошки встановлені:
- На будинку № 19 по Тверській вулиці (Москва), де жив С. А. Лавочкін
- На вулиці Агуріна (Ахтубінськ Астраханській області)
- На будинку № 16 по вулиці Чаадаєва (Нижній Новгород), де С. А. Лавочкін в жив 1940—1944 роки, очолюючи ОКБ-21.
- Арлазоров М. С. Лавочкін. — 3-е изд. — М. : Знання, 1987. — 208 с. — (Життя в мистецтві)
- Якубович Н. Ст. Літаки С. А. Лавочкіна. — М. : Російське авіаційне товариство (РУСАВИА), 2002. — 160 с. — 1500 прим. — ISBN 5-900078-15-9.
- Якубович Н. Ст. Невідомий Лавочкін. — М. : Яуза, Ексмо, 2012. — 352 с. — (Війна і ми. Авіаконструктори) — 3000 прим. — ISBN 978-5-699-55886-5.
- ↑ Судьба. Архів оригіналу за 3 грудня 2013. Процитовано 10 січня 2013.
- ↑ ОКБ С. А. Лавочкіна. Архів оригіналу за 1 липня 2015. Процитовано 7 жовтня 2015.
- ↑ Виріб «350» — «Буря». Архів оригіналу за 11 грудня 2008. Процитовано 7 жовтня 2015.
- ↑ Указ Президиума Верховного Совета СССР «О присвоении звания Героя Социалистического Труда товарищу Лавочкину С. А.» от 21 июня 1943 года [Архівовано 5 грудня 2021 у Wayback Machine.] // Ведомости Верховного Совета Союза Советских Социалистических Республик : газета. — 1943. — 3 июля (№ 24 (230)). — С. 1
- Народились 11 вересня
- Народились 1900
- Померли 9 червня
- Померли 1960
- Поховані на Новодівичому цвинтарі в Москві
- Випускники МДТУ імені Баумана
- Члени КПРС
- Члени АН СРСР
- Герої Соціалістичної Праці
- Кавалери ордена Леніна
- Кавалери ордена Червоного Прапора
- Кавалери ордена Суворова I ступеня
- Кавалери ордена Суворова II ступеня
- Нагороджені медаллю «За бойові заслуги»
- Нагороджені медаллю «За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»
- Лауреати Сталінської премії
- Авіаконструктори СРСР
- Двічі Герої Соціалістичної Праці
- Машинобудівники
- Члени-кореспонденти АН СРСР
- Уродженці Смоленська