Вільшаниця (Івано-Франківський район)
село Вільшаниця | |
---|---|
![]() | |
Країна | ![]() |
Область | Івано-Франківська область |
Район | Тисменицький район |
Рада | Вільшаницька сільська рада |
Код КАТОТТГ | UA26040330020084559 |
Облікова картка | картка |
Основні дані | |
Засноване | 1439 |
Населення | 1752 |
Площа | 17,99 км² |
Густота населення | 97,39 осіб/км² |
Поштовий індекс | 77440 |
Телефонний код | +380 03436 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 48°57′14″ пн. ш. 24°52′51″ сх. д. / 48.95389° пн. ш. 24.88083° сх. д.Координати: 48°57′14″ пн. ш. 24°52′51″ сх. д. / 48.95389° пн. ш. 24.88083° сх. д. |
Місцева влада | |
Адреса ради | 77440 Івано-Франківська область, Тисменицький район с.Вільшаниця, вул.Осередок, 95 |
Карта | |
Мапа | |
![]() | |
|
Вільша́ниця — село в Україні, у Тисменицькому районі Івано-Франківської області.
Історія
Село Вільшаниця згадується 30 травня 1440 року у протоколах галицького суду [1].
У 1934-1939 рр. село входило до об’єднаної сільської ґміни Рошнюв Тлумацького повіту.
У 1939 році в селі проживало 2 090 мешканців, з них 2 080 українців-грекокатоликів і 10 українців-римокатоликів[2]
За даними облуправління МГБ у 1949 р. у Тисменицькому районі підпілля ОУН найактивнішим було в селах Вільшаниця, Милування і Пшеничники.[3]
Економіка
В селі розташоване виробництво еко-чаїв для Івано-Франківської продовольчої компанії «Екопродукт».[4]
Цікаві факти
- На знімках з космосу село виглядає як тризуб, що нагадує національний Герб України. Розташування п'яти основних сільських вулиць розділяють чотири потічки та річка, які всі разом ніби утворюють тризуб. За 575 років село не змінило своїх обрисів, стверджує сільський голова.
- У рамках Проекту ЄС/ПРООН «Місцевий розвиток, орієнтований на громаду – ІІІ» у селі встановлено 8 сонячних батарей та 55 світлодіодних ламп[5].
Світлини
-
Церква Святого Теодозія Печерського
-
Автобусна зупинка
-
Символічна могила борцям за волю України
-
Монумент "Cкорботна мати"
-
Школа
-
Дитячий садок
-
Будинок культури
-
Капличка
Примітки
- ↑ Akta grodzkie i ziemskie, T.12, s.81, №807
- ↑ Кубійович В. Етнічні групи південнозахідної України (Галичини) на 1.1.1939. — Вісбаден, 1983. — с. 94.
- ↑ Реабілітовані історією. ІВАНО-ФРАНКІВСЬКА ОБЛАСТЬ. Книга перша. — Івано-Франківськ: Місто НВ, 2004. — С. 42. — ISBN 966-8090-63-2
- ↑ Фотоподорож Фіртки. "Екопродукт": Погляд на Карпатський чай зсередини, Агенція новин Фirtka.if.ua
- ↑ У двох селах Прикарпаття встановили 36 сонячних батарей
Посилання
|
![]() |
Це незавершена стаття з географії України. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |