Панкратова Юлія Вікторівна
Панкратова Юлія Вікторівна | |
---|---|
рос. Юлия Викторовна Панкратова | |
Ім'я при народженні | рос. Юлия Викторовна Панкратова |
Народилася | 24 березня 1977[1] (47 років) Москва, СРСР |
Країна | ![]() |
Діяльність | журналістка, телеведуча |
Alma mater | факультет журналістики МДУ |
Знання мов | російська |
Юлія Вікторівна Панкратова (нар. 24 березня 1977[2], Москва) — російська журналістка та телеведуча. Працювала ведучою інформаційних програм на НТВ, «Першому каналі» та РЕН ТВ.
Життєпис
Народилася 24 березня 1977 року в Москві. У 2000 році закінчила факультет журналістики Московського державного університету імені М. В. Ломоносова[3], захистила диплом на тему «Проблеми телевізійної критики в ЗМІ».
Під час навчання працювала у багатьох ЗМІ, писала статті до місцевих газет, вела ранкове шоу на радіо «Станція 106,8 FM», працювала над злісними статтями про телебачення в журналі «Мистецтво кіно»[4]. З багатьма героями її робіт співпрацювала в майбутньому, ретельно приховуючи те, що колись про них писала[5].
В 1999 році прийшла до телекомпанії «НТВ». Була редактором-міжнародником[6], працювала у програмах «Ранок на НТВ» і «Сьогодні» з Петром Марченко[7]. Була кореспондентом служби інформації про моду в програмі «Намедні» з Леонідом Парфьоновим[8]. Також готувала репортажі для програм «Сьогодні» та «Країна і світ».
Працювала кореспондентом у день теракту на станції метро «Ризька» 31 серпня 2004 року — Юлія Панкратова разом зі своєю знімальною групою випадково опинилася неподалік від місця подій[9][10] і стала першим кореспондентом, хто повідомив про надвзичайну подію[7].
З вересня 2004 року працювала ведучою програми «Країна і світ» разом з Антоном Хрековим, змінивши Юлію Бордовських[11].
З січня по грудень 2005 року[12] — ведуча інформаційних випусків програми «Сьогодні» (випуски о 22:00, з вересня 2005 року — о 19:00 та 22:00) разом з Антоном Хрековим[13]. У грудні 2005 року Юлія Панкратова була замінена у вечірньому ефірі на Ольгу Бєлову з пропозицією повернутися до кореспондентської роботі[12]. Через деякий час, в січні 2006 року Панкратова прийняла рішення піти з «НТВ»[14].
З лютого 2006 року почала вести ранкові випуски новин на «Першому каналі»[15]. Потім стала ведучою «Новин» о 12:00, 15:00[16] і 18:00 по черзі з Дмитром Борисовим. Іноді заміняла ведучих програми «Час»[17][18], в тому числі і в літній період. У жовтні 2006 року працювала модератором телефонних дзвінків у програмі «Пряма лінія з Путіним»[19]. 9 травня 2008 року в парі з Дмитром Борисовим коментувала в прямому ефірі трансляцію святкового параду на Червоній площі на «Першому каналі»[20][21].
Записувала інтерв'ю з Міккі Рурком, яке вийшло 10 березня 2009 року в рамках ефіру програми «Час»[22], завдяки чому отримала особливу популярність[23][24].
З 29 серпня 2011[25] по 27 липня 2013 років вела «Вечірні новини» на «Першому каналі», чергуючись в ефірі з Дмитром Борисовим[26][27]. Пішла з телеканалу за власним бажанням[28].
2 лютого 2014 року була однією з ведучих телемарафону про патріотизм «Любити Батьківщину» на телеканалі «Дождь»[29][30].
З 11 березня[31] по 24 квітня 2014 року — ведуча інформаційного проекту каналу «РЕН ТВ» «Вільний час» у парі з Олексієм Єгоровим[32].
З листопада 2015 року навчається в Санкт-Петербурзькому державному академічному інституті живопису, скульптури і архітектури імені І. Ю. Рєпіна при Російській академії мистецтв за напрямом «Теорія та історія мистецтв»[33].
З квітня по липень 2017 року — на телеканалі «РБК-ТВ»[34], ведуча програми «Історії дня» (по черзі з Павлом Селіним)[35].
З вересня по грудень 2017 року — на телеканалі «Теперішній Час», автор і ведуча документального циклу сюжетів «Великий Балтійський тур» — про культурні пам'ятки в країнах Балтії — Латвії, Литві та Естонії[2][36].
27 вересня 2017 року разом з сестрою Вітою Тальяною запустила на YouTube канал про світове мистецтво під назвою «ВІН MY ART». Починаючи з 19 квітня 2018 року проект виходить у наскрізному ефірі телеканалу «RTVI»[37].
Фільмографія
Рік | Назва | Роль | |
---|---|---|---|
2004 | з | Граф Крестовський | кореспондент НТВ (камео) |
2005 | ф | Володимирський централ | Ім'я персонажа не вказано |
2009 | ф | Гарячі новини | ведуча новин на Першому каналі (камео) |
2009 | ф | Чорна блискавка | ведуча новин на Першому каналі (камео) |
2010 | з | Втеча | телеведуча (камео) |
Примітки
- ↑ https://www.afisha.ru/people/yuliya-pankratova-312897/
- ↑ а б Это хорошо подготовленная импровизация — автор «Большого балтийского тура». Настоящее Время. 23 жовтня 2017.
- ↑ Наш будинок на Мохової (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 20 лютого 2018. Процитовано 24 березня 2019.
- ↑ Мертвый сезон перед бурей. Искусство кино. 1 жовтня 1999.
- ↑ Юлія Панкратова — Особи — Перший канал
- ↑ Юлия Панкратова. Афиша.
- ↑ а б Бордовских заменили корреспондентом «Намедни». Комсомольская правда. 7 жовтня 2004.
- ↑ Специально без НТВ: «Лента.ру» вспоминает лица «четвертой кнопки» последнего десятилетия. lenta.ru. 25 жовтня 2013.
- ↑ Секс в большом городе и теракт в Беслане. Независимая газета. 3 вересня 2004.
- ↑ Террористическая сетка. Как изменилась программа телевидения. Коммерсантъ. 2 вересня 2004.
- ↑ Юлия Панкратова. Культ женщины. Cosmopolitan. 11 червня 2006. Архів оригіналу за 27 грудня 2016. Процитовано 24 березня 2019.
- ↑ а б Ургант пашет на Макаревича. Собеседник. 17 січня 2006. Архів оригіналу за 11 березня 2006.
- ↑ Антон Хреков отказался работать без девушки. Комсомольская правда. 2 серпня 2005.
- ↑ Без лица. НТВ покидают журналисты, которые еще недавно олицетворяли собой канал. Lenta.ru. 23 серпня 2006.
- ↑ Юлия Панкратова ушла с НТВ на Первый. Комсомольская правда. 8 лютого 2006.
- ↑ Юлия ПАНКРАТОВА: "Я прыгаю с парашютом трижды в день". Призыв.ру. 8 вересня 2006. Архів оригіналу за 14 вересня 2017. Процитовано 24 березня 2019.
- ↑ 45 лет в ногу со "Временем". Что творится по ту сторону экрана?. Собеседник. 18 січня 2013. Архів оригіналу за 17 серпня 2016.
- ↑ «Свободное время» с привкусом «всероссийского обмана». Комсомольская правда. 11 березня 2014.
- ↑ Стенограмма «Прямой линии с Президентом России». Прямая линия. 25 жовтня 2006.
- ↑ Майские телевизионные ритуалы. Радио Свобода. 12 травня 2008.
- ↑ Дмитрий Борисов: "Я пытался отговорить Андрея Малахова уходить из шоу". Первое интервью новый ведущий «Пусть говорят» дал «Комсомольской правде» [Эксклюзив «КП»]. Комсомольская правда. 30 серпня 2017.
- ↑ Микки Рурк смутил ведущую программы "Время". Дни.ру. 10 березня 2009.
- ↑ Микки Рурк смутил ведущую Первого канала в эфире. ВИДЕО. Аргументы и факты. 11 березня 2009.
- ↑ Биг Мик. Голливудская звезда Микки Рурк представил в Москве новый фильм "Рестлер". Российская газета. 12 березня 2009.
- ↑ Новости на "Первом канале" станут именными. Lenta.ru. 29 серпня 2011.
- ↑ Промо Вечірніх новин на Першому каналі (09-2011) — YouTube
- ↑ Попутчики. Эхо Москвы. 6 жовтня 2013.
- ↑ «Свободное время» на РЕН ТВ: абсолютно новый формат новостей. Вслух.ру. 21 березня 2014.
- ↑ "Дождь" проведет телемарафон о патриотизме и расскажет, как "любить родину". NEWSru.com. 1 лютого 2014.
- ↑ "Дождь" завтра проведет телемарафон о патриотизме. Аргументы недели. 1 лютого 2014.
- ↑ Юлия Панкратова станет ведущей информационного шоу на РЕН-ТВ. Lenta.ru. 26 лютого 2014.
- ↑ Между Сциллой и Харибдой. Журналист. 30 квітня 2014. Архів оригіналу за 4 березня 2016.
- ↑ Приказ о зачислении на базе второго высшего образования. ФГОУВО «Санкт-Петербургский государственный академический институт живописи, скульптуры и архитектуры имени И. Е. Репина при Российской академии художеств». 29 жовтня 2015. Процитовано 14 липня 2017.
11. Панкратову Юлию Викторовну — 92 балла
{{cite web}}
: Cite має пустий невідомий параметр:|1=
(довідка) - ↑ Герои РБК. Телевидение для людей. Новая газета. 30 червня 2017.
- ↑ ЧЕЛОВЕК ИЗ ТЕЛЕВИЗОРА. Эхо Москвы. 13 травня 2017.
- ↑ Эстония. Тюрьма в Румму. БОЛЬШОЙ БАЛТИЙСКИЙ ТУР с Юлией Панкратовой №3. NewsVideo. 25 жовтня 2017.
- ↑ ОH MY ART. Премьера на RTVI!. RTVI. 18 квітня 2018.
|