Алябушев Пилип Федорович
Пилип Федорович Алябушев | |
---|---|
Филипп Федорович Алябушев | |
Народження | 13 листопада, 1893 Вятська губернія, Російська імперія |
Смерть | 25 червня, 1941 Волинська область, УРСР, СРСР |
Країна | СРСР |
Рід військ | піхота |
Освіта | Військова академія імені М. В. Фрунзе |
Роки служби | 1919-1941 |
Партія | КПРС |
Звання | ![]() |
Командування | 123-тя стрілецька дивізія, 87-ма стрілецька дивізія (СРСР) |
Війни / битви | Радянсько-фінська війна, Німецько-радянська війна |
Нагороди |
Аля́бушев Пили́п Фе́дорович (13 листопада 1893, село Шоя, Вятська губернія, Російська імперія — 25 червня 1941, Березовичі, Волинська область, УРСР) — радянський воєначальник, генерал-майор (1940). Загинув під час Другої світової війни.
Народився в селянській родині. Учасник Першої світової війни, молодший унтерофіцер, у 1916 році потрапив у німецький полон де й перебував до кінця війни. Із 1919 року служив у Червоній армії. В складі каральних військ брав участь у придушенні Тамбовського повстання. У міжвоєнний період служив командиром роти, працював у штабі стрілецького полку, закінчив курси «Постріл».
З 1936 року — начальник штабу 45-ї стрілецької дивізії Київського військового округу. Із липня 1937 року — начальник штабу 24-ї стрілецької дивізії. Із січня 1938 по серпень 1939 року — військовий радник китайських військ Чан Кайші в боях з японцями. За успішні бойові дії був нагороджений орденом Червоної Зірки. Після повернення з Китаю недовго командував 14-ю стрілецькою дивізією в Мурманську.
Під час радянсько-фінської війни полковник Алябушев командував 123-ю стрілецькою дивізією. На чолі дивізії воював на Карельському перешийку. 13 лютого 1940 року дивізія успішно прорвала «лінію Маннергейма». За цей успіх Алябушев був нагороджений орденом Леніна[1] і отримав військове звання комбрига. Після війни закінчив курси при Академії Генерального штабу і в березні 1941 року очолив 87-му стрілецьку дивізію Київського військової округу.
Учасник німецько-радянської війни з першого ж дня. 22 червня 1941 року 87-ма дивізія вступила у бій з німцями біля Володимира-Волинського. Дивізія потрапила в оточення і була розбита. Генерал-майор Алябушев загинув у бою під час спроби прориву[1]. Був похований у селі Березовичі місцевими жителями. Після війни перепохований на батьківщині в Шої.
- Майор (1935)
- Полковник (1938)
- Комбриг (21 березня 1940)
- Генерал-майор (4 червня 1940)
- Орден Леніна (1940)
- Орден Червоної Зірки (1939)[2]
- Орден Вітчизняної війни 1-го ступеня (1965; посмертно)
- Медаль «XX років РСЧА» (1938)
- ↑ а б АЛЯБУШЕВ ФИЛИПП ФЕДОРОВИЧ (1893-1941). Сайт №1 (ru-RU) . 15 серпня 2012. Архів оригіналу за 28 жовтня 2021. Процитовано 23 жовтня 2021.
- ↑ Старые газеты : "Комсомольская правда", 23 февраля 1939г. www.oldgazette.ru. Архів оригіналу за 28 грудня 2020. Процитовано 23 жовтня 2021.
- Коллектив авторов. Великая Отечественная: Комдивы. Военный биографический словарь / Ред. колл.: Н. Б. Акбердин, И. И. Басик, С. А. Боцвин, Н. И. Никифоров, И. А. Пермяков, М. В. Смыслов. — М.: Кучково поле, 2014. — Т. III. Командиры стрелковых, горнострелковых дивизий, крымских, полярных, петрозаводских дивизий, дивизий ребольского направления, истребительных дивизий (Абакумов — Зюванов). — С. 65—67. — 1000 экз. — ISBN 978-5-9950-0382-3.
![]() |
Це незавершена стаття про особу. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
- Випускники Військової академії імені Фрунзе
- Члени КПРС
- Генерал-майори (СРСР)
- Кавалери ордена Леніна
- Кавалери ордена Вітчизняної війни I ступеня
- Кавалери ордена Червоної Зірки
- Нагороджені медаллю «XX років Робітничо-Селянській Червоній Армії»
- Персоналії:Кіровська область
- Російські військовики Першої світової війни
- Учасники радянсько-фінської війни
- Радянські командири дивізій у Другій світовій війні
- Загинули в боях Німецько-радянської війни