Грицівка
село Грицівка | |
---|---|
Країна | ![]() |
Область | Чернігівська область |
Район | Прилуцький район |
Громада | Талалаївська селищна громада |
Основні дані | |
Засноване | 1666 |
Населення | 237 |
Площа | 1,2 км² |
Густота населення | 197,5 осіб/км² |
Поштовий індекс | 17213 |
Телефонний код | +380 8–04634 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 50°55′02″ пн. ш. 33°03′20″ сх. д. / 50.91722° пн. ш. 33.05556° сх. д.Координати: 50°55′02″ пн. ш. 33°03′20″ сх. д. / 50.91722° пн. ш. 33.05556° сх. д. |
Середня висота над рівнем моря |
128 м |
Водойми | Ромен |
Найближча залізнична станція | Талалаївка |
Відстань до залізничної станції |
10 км |
Місцева влада | |
Адреса ради | 17212, село Рябухи, вулиця Садова, 9а |
Карта | |
Мапа | |
![]() |
Гри́цівка — село в Чернігівській області України. За адміністративним поділом до липня 2020 року село входило до Талалаївського району, а після укрупнення районів входить до Прилуцького району. Входить до складу Талалаївської селищної громади. Розташоване на правому березі річки Ромен, за 10 км від залізничної станції Талалаївки. Населення — 237 осіб, площа — 1,2 км².
Біля села є курганII-I тисячоліття до н. е. і городище XI-XIII століть з поселеннями II-I тисячоліття до н. е. і XI-XIII століть[1].
У 17-18 століттях — передмістя сотенного центру міста Красний Колядин, за 2 версти через річку. Вперше згадується 1666. Тоді ж входило до Красноколядинської сотні Прилуцького полку.
1666 — 7 господарств селян, які «орали на 2-х волах»; козаки не показані.
1729 налічувало 25 дворів селян і 9 дворів підсусідків (козаки не показані).
1780 — 9 дворів (10 хат) селян, якими володіли красноколядинський сотник Петро Семенович Максимович і сотник Глинської сотні Антон Крижанівський, 7 дворів (9 хат) і 4 хати підсусідків. Того року вже вказано станове козацьке населення — 29 дворів (49 хат) козаків, 2 двори (2 хати) і 2 бдв. хати козачих підсусідків.
Біля Грицівки розташовувалися кургани скіфського часу (5-3 ст. до н. е.), виявлені городища і поселення періоду Київської держави (9-13 ст.). Після анексії Гетьманщини Російською імперією, Грицівка 1782 відійшла до Роменського повіту Чернігівського намісництва.[2] У 1802р в зв'язку з утворенням Чернігівської губернії село Грицівка увійшло до Конотопського повіту. Згідно «Списка населённых мест: Черниговская губерния» в 1859р в селі Грицівка нараховувалося 86 дворів. Проживало 313 чоловіків і 236 жінок (549 жителів)[3]. Особливо славилися грицівчани у вирощуванні тютюну.
Селище є на мапі 1812 року.[4]
З 1917 — у складі УНР. Козацька частина села активно підтримала відновлену українську державу, взявши участь у війні проти російських більшовиків (зокрема, хорунжий Володимир Назаренко). З 1921 — стабільний комуністичний режим, який з 1929 вдався до систематичного терору проти незалежних господарників. 1932 комуністи почали убивства голодом, відтак село постраждало внаслідок геноциду українського народу, проведеного урядом СССР.
Восени 1941 сталінська влада залишила село, 1943 — повернулася.
З 1991 — у складі Талалаївського району держави Україна.
До 2020 року було підпорядковане Рябухівській сільській раді.
- Володимир Назаренко (1898 — ?) — хорунжий Армії УНР.
- ↑ Чернігівщина : енциклопедичний довідник / за ред. А. В. Кудрицького. — Київ : «Українська радянська енциклопедія» імені М. П. Бажана, 1990. — 1007 с. — ISBN 5-88500-011-5.
- ↑ Шкоропад Д. О., Савон О. А. — Прилуччина: Енциклопедичний довідник. 2007. — 132 с.
- ↑ ИнфоРост, Н. П. ГПИБ | Вып. 48 : Черниговская губерния : ... по сведениям 1859 года. - 1866. elib.shpl.ru. Архів оригіналу за 12 грудня 2021. Процитовано 6 грудня 2021.
- ↑ Большая карта Российской Империи 1812 года для Наполеона. www.etomesto.ru. Архів оригіналу за 7 грудня 2021. Процитовано 7 грудня 2021.
- Шкоропад Д. О., Савон О. А. Прилуччина: Енциклопедичний довідник. 2007. — 132 с.