Любча (Білорусь)
смт Любча | ||||
Транслітерація назви | Liubča | |||
---|---|---|---|---|
| ||||
![]() | ||||
Основні дані | ||||
53°45′07″ пн. ш. 26°03′26″ сх. д. / 53.75194° пн. ш. 26.05722° сх. д.Координати: 53°45′07″ пн. ш. 26°03′26″ сх. д. / 53.75194° пн. ш. 26.05722° сх. д. | ||||
Країна |
![]() | |||
Область |
![]() | |||
Район | Новогрудський | |||
Перша згадка | 1401 | |||
Магдебурзьке право | 1590 | |||
Статус | з 1940 року | |||
Населення | 1,4 тис. осіб (2006) | |||
Часовий пояс | час у Білорусі | |||
Поштовий індекс | 231425 | |||
Висота | 142 м.н.р.м. | |||
Водний об'єкт | р. Німан | |||
Транспорт, відстані | ||||
Найближча залізнична станція | Новоєльня (49 км) | |||
До Мінська | ||||
- фізична | 100 км | |||
До обласного центру | ||||
- фізична | 175 км | |||
![]() | ||||
![]() |
Лю́бча (біл. Любча) — селище міського типу в Гродненській області Білорусі, у Новогрудському районі. Населення Населення селища становить 1,4 тис. осіб (2006).
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/83/BLR_Lyubcha_17thc.jpg/200px-BLR_Lyubcha_17thc.jpg)
Уперше згадується в 1401 р. у німецьких хроніках, як об'єкт походів хрестоносців. У Великому королівстві литовському належала Хрептовичам, Гаштольдам, Кишкам (Я. Кишка заснував тут Любчанський замок (1581), школу й аріанський храм, з XVII століття — кальвіністський собор), з 1606 належала Радзивіллам. У 1590 король Сигізмунд III Ваза надав Любчі магдебурзьке право і герб. Радзивілли з метою економічного зміцнення й збільшення містечка запрошують у нього міщан з Мінська, Новокупка й інших королівських міст. В XVII столітті створюються ремісничі цехи, також існувала друкарня, заснована П. Б. Кмитом, де друкувалася література по медицині, історії, поетичні добутки й ін.
У 1655 р. Любчу взяли козаки Івана Золотаренка і зруйнували замок.[1]
З 1795 у складі російської імперії.
Станом на 1885 рік у містечку, центрі Любчанської волості Новогрудського повіту Мінської губернії, мешкало 670 осіб, налічувалось 60 дворових господарств, існували православна церква, 2 синагоги, школа, 21 лавка[2].
За переписом 1897 року кількість мешканців зросла до 3374 осіб (1639 чоловічої статі та 1735 — жіночої), з яких 877 — православної віри, 2463 — юдейської[3].
В 1921–1939 роках у складі Польщі, центр гміни Новогрудського повіту й воєводства.
З 1939 — в БРСР, з 1940 — центр району Барановичської області. З 1954 — в Гродненській області, з 1956 в Новогрудському районі. У 1996 — 540 дворів, 1628 жителів, школа, 7 магазинів, 2 бібліотеки, лікарня й ін.
В замку ведуться археологічні розкопки та реконструкція. Планується відкриття готелю.[1]
В поселенні мешкав:
- Винар Микола Андрійович (1912—1977) — краєзнавець, педагог.
-
Любча. Ю. Пішки, на початку XIX ст.
-
Замок Любчі з боку Німану, поч. XX століття
-
Відновлена вежа замку
- ↑ а б Любчанскі замак: новая знаходка - 25 Августа 2014 - Туристско-информационный центр. novtic.ucoz.ru. Архів оригіналу за 30 червня 2018. Процитовано 2 вересня 2020.
- ↑ рос. дореф. Волости и важнѣйшія селенія Европейской Россіи. По даннымъ обслѣдованія, произведеннаго статистическими учрежденіями Министерства Внутренних Дѣлъ, по порученію Статистическаго Совѣта. Изданіе Центральнаго Статистическаго Комитета. Выпускъ V. Губерніи Литовской и Бѣлорусской областей. СанктПетербургъ. 1886. — XII + 259 с.
- ↑ Населенные места Российской империи в 500 и более жителей с указанием всего наличного в них населения и числа жителей преобладающих вероисповеданий : по данным первой всеобщей переписи населения 1897 г. / Под ред. Н. А. Тройницкого — С.-Пб. : Типография «Общественная польза»: [паровая типолитография Н. Л. Ныркина], 1905. — С. 1-107. — X, 270, 120 с.(рос. дореф.)
- Lubcz // Słownik geograficzny Królestwa Polskiego. — Warszawa : Druk «Wieku», 1884. — Т. V. — S. 393. (пол.).— S. 393-394. (пол.)
- Любча: гісторыя і адраджэнне
- Любча ў праекце «Глобус» [Архівовано 28 листопада 2020 у Wayback Machine.]
![]() |
Це незавершена стаття з географії Білорусі. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |