Ріке Герд Гамер
Ріке Герд Гамер | |
---|---|
Народився | 17 травня 1935[2] Меттман, Дюссельдорф, Рейнська провінція, Вільна держава Пруссія, Німецький Райх |
Помер | 2 липня 2017[1] (82 роки) Саннефіорд, Вестфолл, Норвегія |
Країна | ![]() |
Діяльність | лікар |
Галузь | альтернативна медицина[3] і медицина[3] |
Знання мов | німецька[4][3] і норвезька |
Діти | Біргіт Гамерd |
Нагороди | |
Ріке Герд Гамер (нім. Ryke Geerd Hamer; 17 травня 1935, Меттман, Німеччина — 2 липня 2017, Саннефіорд, Норвегія)[5] — німецький лікар, діяч альтернативної медицини. Засновник «германської нової медицини» — псевдонаукової теорії, що представляла ліки, нібито здатні вилікувати онкологію[6].
Гамер народився в місті Меттман, земля Північний Рейн-Вестфалія, 1935 року. У віці 18 років отримав диплом про закінчення вищої школи й розпочав вивчати медицину і теологію в Тюбінгені. 1962 року у Марбурзі склав державний іспит і отримав дозвіл займатися лікарською справою. 1963 року захистив докторську дисертацію на тему: «Дослідження впливу адаптинолу на темнову адаптацію здорового ока». Провівши кілька років при університетських клініках у Тюбінгені та Гайдельберзі, 1972 року Гамер завершив навчання зі спеціалізації в терапії. Запатентував кілька винаходів[7].
Лікарська ліцензія Гамера була анульована 1986 року. Оскільки він продовжував займатися лікарською практикою, проти нього велося кілька розслідувань за звинуваченнями в недбалості та спричиненні смертей пацієнтів[8]. У 1997—1998 роках був ув'язнений на 12 місяців у Німеччині, а з вересня 2004 до лютого 2006 року відбував покарання у Флері-Мерожис у Франції за шахрайство та лікарську практику без ліцензії.
1981 року Гамер спробував захистити в Тюбінгенському університеті дисертацію на здобуття ступеня габілітованого доктора на тему: «Синдром Гамера та залізне правило раку». Однак рецензенти відхилили працю, вказавши, що вона не має наукового обґрунтування, а її автор не має достатніх знань[8][9]. Утім, Гамер наполягав на достовірності його системи і заявив, що Трнавський університет у Словаччині підтвердив деякі його теорії. Проте словацький університет заперечив це[10] й відхилив дисертацію Гамера[11].
До березня 2007 року Гамер проживав в Іспанії: тоді іспанські правоохоронці звинуватили його у відповідальності за десятки смертей, яких можна було запобігти[12]. Станом на 1997 рік Гамер володів клініками в Німеччині, Бельгії, Італії, Австрії та Нідерландах[13]. В останні роки життя проживав у Норвегії. 2016 року німецьке Товариство наукового вивчення паранаук[en] нагородило Гамера сатиричною премією «Золота дошка»[en] за внесок у розвиток псевдонауки[14]. Помер 2 липня 2017 року від інсульту[15][16].
У серпні 1978 року Віктор Еммануїл Савойський, син останнього італійського короля, прострелив ногу 19-річному сину Гамера — Дірку. 7 грудня того ж року він помер[17]. Невдовзі після смерті сина в Гамера виявили рак яєчка[en], через що 1981 року переніс операцію з його видалення[8]. Гамер вирішив, що між двома подіями існує зв'язок, тому створив псевдонаукову теорію про «германську нову медицину», викладену в його «п'яти біологічних законах»[8][7]:
- «Залізне правило»: причиною всіх хвороб є психологічні шокові переживання, коли яка-небудь подія суперечить цінностям та досвіду людини.
- Двофазова природа хвороби: під час одужання органи відновлюються самостійно, якщо психологічний конфлікт пацієнта, що спричинив хворобу, було вирішено.
- Ортогенетична система хвороб: різні тканини належать до одного із «зародкових листків», через що один конфлікт може викликати різні симптоми у різних тканинах.
- Ортогенетична система мікробів: всі інфекції є психосоматичними. На думку Гамера, жоден мікроорганізм не є патогеном, оскільки всі вони діють як «помічники в лікуванні», що з'являються на етапі регенерації. Віруси — це нібито «незавершені молекулярні й амінокислотні сполуки», які влаштовують в клітини у фазі загоєння.
- «Квінтесенція»: хвороби — це «доцільні біологічні спеціальні програми» (нім. Sinnvolle Biologische Sonderprogramme), що їх запускає сам організм як позитивну реакцію на шокові переживання. Сучасна людина, що проживає в неприродніх, ненатуральних умовах, не може усвідомити користь хвороб.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/92/TAC_sin_contraste%2C_mostrando_un_foco_de_hamer_en_el_rele_de_los_pulmones.jpg/220px-TAC_sin_contraste%2C_mostrando_un_foco_de_hamer_en_el_rele_de_los_pulmones.jpg)
Головною причиною усіх хвороб Гамер вважав емоційний конфлікт, який спричиняє «синдром Дірка Гамера». За «гамеровськими вогнищами» на томографічних знімках головного мозку він нібито міг визначати першопричинний конфлікт, його стадію і те, які органи уражені[6].
Таким чином, на думку Гамера, жодних справжніх хвороб не існує, натомість те, що медицина називає захворюваннями, є «доцільними біологічними спеціальними програмами», до яких належать бактерії, віруси та гриби. Концепція «германської нової медицини» Гамера претендує на те, щоб пояснювати кожну хворобу й лікування, і таким чином заперечує традиційну медицину. За Гамером, лікування завжди полягає у вирішенні психологічного конфлікту, а такі методи як хімієтерапія чи знеболювальні засоби на кшталт морфіну є смертельними[18][19]. «Закони» «германської нової медицини» не є законами природи чи медицини й суперечать науковому розумінню людської фізіології[20].
Твердження Гамера не були підтверджені жодним рецензованим медичним журналом; у міжнародній базі даних PubMed немає інформації про дослідження, що підтверджували б «революційні» відкриття Гамера. «Вогнища» на томографічних знімках, за якими Гамер нібито ставив діагнози, є типовими недоліками знімків низької якості[8]. 2001 року Швейцарська онкологічна ліга[en] назвала методи Гамера «небезпечними», такими, що «заколисують пацієнтів та вселяють у них хибне почуття безпеки»[6]. Німецьке онкологічне товариство[de] назвало «германську нову медицину» теорією, в основі якої «біографія та сни Гамера» і такою, що «не має наукового чи емпіричного обґрунтування». Практику Гамера стосовно онкологічних захворювань товариство характеризувало як небезпечну й неетичну, оскільки пацієнти з виліковними хворобами, відмовляючись від дієвого лікування, втрачали шанс на одужання, а пацієнти з невиліковними, які потребували паліативної допомоги, — змогу продовжити життя та контроль над больовими симптомами, оскільки Гамер вважав біль необхідним та нормальним елементом одужання[21].
Німецьке видання «Der Spiegel» в одній зі своїх статей описувало історію 18-річного студента з Гамбурга, що відбулася 1989 року. Юнак скаржився на біль у коліні; у нього виявили рак кісток. Його дядько порадив йому звернутися до «диво-цілителя» Гамера, який наклав йому на ногу гіпс й пообіцяв повне одужання за шість тижнів. Однак біль у студента дедалі посилювався. Хоча він вижив, йому довелося ампутувати ногу[22]. 1995 року у розпалі скандалу з Олівією Пільгар[⇨] Лікарська палата Штирії повідомляла про 40 померлих пацієнтів «Центру нової медицини» Гамера в Бургау. Водночас «Der Spiegel» писав, що з 50 хворих на рак осіб, яких лікував Гамер, вижили тільки 7[22]. 2008 року блогер Аріберт Декерс склав список «жертв германської нової медицини». До нього увійшли записи про 149 осіб, що загинули[23][24]. 2010 року від раку померла 12-річна Сюзанна, яку також лікували «германською новою медициною». За шість тижнів до її смерті Гамер оголосив, що вона повністю одужала[25]. 2015 року німецька преса обговорювала смерть чотирирічної дівчинки Зіґільд, яка померла 2009 року від поліорганної недостатності. Її батьки, неоязичники-фелкіше, під впливом ідей Гамера відмовлялися давати доньці, що страждала від цукрового діабету, інсулін[26][27].
1995 року до Гамера звернулися батьки 6-річної австрійської дівчини Олівії Пільгар, яка страждала від пухлини Вільмса[en] — злоякісного новоутворення нирок. Батьки Олівії належали до новітнього релігійного руху Fiat Lux[en], лідерка якого, швейцарка зі псевдонімом Уріелла, направила їх до Гамера. Він діагностував у дівчинки кілька «конфліктів». Коли батьки Олівії відмовилися від традиційної медикаментозної терапії, австрійський уряд позбавив їх батьківських прав. Після цього вони разом з дочкою втекли до Іспанії, де тоді проживав Гамер.
Внаслідок переговорів, до яких долучився й австрійський президент Томас Клестіль, батьків умовили повернутися до Австрії. За цей час здоров'я Олівії погіршилося. Пухлина значно розрослася й набрала масу в 4 кілограми, заповнивши більшу частину черевної порожнини й тиснучи на легені. Відсутність лікування зменшила оцінювану ймовірність одужання дівчини з 90 % до 10 %[28]. Австрійський суд виніс рішення про проведення традиційного лікування, зокрема хірургічне втручання, хіміє- та променеву терапію. Олівія змогла повністю відновитись внаслідок лікування[29]. Батьки дівчинки були покарані умовним позбавленням волі терміном 8 місяців[30].
Гамер стверджував, що його метод є «германською» альтернативою традиційної клінічної медицини, яку він вважав частиною «єврейської змови» з метою знищити неєвреїв[31]. Таким чином, Гамер повторив твердження нацистського лікаря Герхарда Вагнера[en]. Він також стверджував, що хімієтерапія та морфін використовуються для «масового винищення» західної цивілізації, тоді як в Ізраїлі, за його словами, такі засоби нібито не використовують[18][19][32]. Гамер просував твердження, що більшість німецьких онкологів нібито є євреями і що «в Німеччині жодного єврея не лікують хімієтерапією». За його словами, підшкірні голки використовуються під час цієї процедури нібито з метою встановлення «чипів», які містять «отруту», активовувану супутниками, кінцевою метою чого є вбивство пацієнта[33]. 2009 року Гамер заявив, що кампанія з вакцинації[en] проти свинячого грипу також спрямована на вживлення «чипів» в організми людей. Крім того, він заперечував існування СНІДу[34]. За словами Гамера, заперечення його теорій та анулювання його лікарської ліцензії також пов'язані з «єврейською змовою»[32].
2008 року Гамер представив документ, у якому один з єврейських рабинів, на ім'я Іван Ґетц, підтвердив існування єврейської змови серед єврейських онкологів, що нібито полягала у використанні «тортур» хімієтерапії на всіх пацієнтах-неєвреях, тоді як пацієнти-євреї мали лікуватися «правильно» за допомогою «германської нової медицини». Сам Ґетц, заперечувач Голокосту й учасник руху райхсбюргерів, неодноразово переслідувався в Німеччині за шахрайство, підробку документів, дифамацію та зловживання академічними званнями[35].
- Ryke Geerd Hamer (2000). Summary of the New Medicine. Amici di Dirk. ISBN 84-930091-9-9.
- Ryke Geerd Hamer (2005). Einer gegen alle. Amici di Dirk. ISBN 84-96127-15-X.
- Ryke Geerd Hamer (2004). Krebs und alle sog. Krankheiten. Amici di Dirk. ISBN 84-96127-12-5.
- Ryke Geerd Hamer (1998). Vermächtnis einer Neuen Medizin. Amici di Dirk. ISBN 978-3-926755-00-1.
Під час навчання в Тюбінгені познайомився із Зіґрід Ольденбург, з якою пізніше одружився. У їхньому шлюбі народилося двоє дітей:
- Біргіт[de] (нар. 1957) — німецька акторка та фотомодель;
- Дірк (1959—1978) — смертельно поранений у ногу італійським принцом Віктором Еммануїлом[36].
- ↑ а б https://historygreatest.com/ryke-geerd-hamer-german-physician-charlatan-and-conspiracy-theorist-died-at-82
- ↑ Deutsche Nationalbibliothek Record #106712772 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- ↑ а б в Czech National Authority Database
- ↑ Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- ↑ "Wunderheiler" Ryke Geerd Hamer ist tot. DER STANDARD (de-AT) . Процитовано 12 лютого 2024.
- ↑ а б в Swiss Study Group for Complementary and Alternative Methods in Cancer, SCAC (2001). Hamer's 'New Medicine' (PDF). Swiss Cancer League. Архів оригіналу (PDF) за 23 березня 2012. Процитовано 12 лютого 2024.
- ↑ а б Caroline Markolin. German/Germanic New Medicine, Dr. Hamer's website.
- ↑ а б в г д Müller, Henrik (11 січня 2022). Warum Menschen auf selbsternannte Gesundheitsberater hören - und doch besser auf ihren Rat verzichten sollten. MedWatch (de-DE) . Процитовано 12 лютого 2024.
- ↑ ruling of a german court about this matter documented on Pilhars page. 21 червня 2004. Архів оригіналу за 9 лютого 2006. Процитовано 12 лютого 2024.
- ↑ Slowakische Botschaft an Jürgenssen, 14.01.1999. web.archive.org. 16 лютого 2006. Архів оригіналу за 16 лютого 2006. Процитовано 12 лютого 2024.
- ↑ Rektor Soltes an Dekan Pendl, 08.02.1999. web.archive.org. 16 лютого 2006. Архів оригіналу за 16 лютого 2006. Процитовано 12 лютого 2024.
- ↑ Tor Bach; Kristin Grønli; Erik Tunstad (May 2003). Norway – Jewish-conspiracy nuts soar to new heights of lunacy. Searchlight.
- ↑ Glass, Nigel (7 червня 1997). German 'quack healer' arrested. The Lancet. 349 (9066): 1679. doi:10.1016/S0140-6736(05)62658-X. S2CID 54371252.
- ↑ Pfaffenzeller, Martin; Köppe, Julia (12 жовтня 2016). Pseudowissenschaft: Ryke Geerd Hamer gewinnt Goldenes Brett. Der Spiegel (нім.). ISSN 2195-1349. Процитовано 13 лютого 2024.
- ↑ Kogel, Dennis (5 липня 2017). Der wohl berühmteste deutsche "Wunderheiler" ist tot. Vice (нім.). Процитовано 12 лютого 2024.
- ↑ ¡LA GERMÁNICA NUEVA MEDICINA® NO SÓLO PARA LOS HEBREOS!. web.archive.org. 23 листопада 2010. Архів оригіналу за 23 листопада 2010. Процитовано 12 лютого 2024.
- ↑ Dr. Hamer Biography. www.germannewmedicine.ca. Процитовано 12 лютого 2024.
- ↑ а б Dr.med.Mag.theol. Ryke Geerd Hamer – Germanische Neue Medizin – Dr. Hamer: DAS SPIEL IST AUS!. Dr-rykegeerdhamer.com. 11 лютого 2010. Архів оригіналу за 15 серпня 2011.
- ↑ а б Dr.med.Mag.theol. Ryke Geerd Hamer – Germanische Neue Medizin – Dr. Hamer an die Staatsanwaltschaft München. Dr-rykegeerdhamer.com. 7 лютого 2010. Архів оригіналу за 15 серпня 2011.
- ↑ Another cancer tragedy in the making, David Gorski[en], Science Based Medicine
- ↑ Germanische Neue Medizin® nach Dr. Hamer (PDF). Deutschen Krebsgesellschaft (DKG) (нім.). Архів оригіналу (PDF) за 13 серпня 2023.
- ↑ а б »Kampf gegen die Stärksten«. Der Spiegel (нім.). 6 серпня 1995. ISSN 2195-1349. Процитовано 12 лютого 2024.
- ↑ Bogner, Verena (20 лютого 2014). Die Scharlatanerie der „Germanischen Neuen Medizin“. Vice (нім.). Процитовано 12 лютого 2024.
- ↑ Wehrhafte Medizin!, Tot durch Ryke Geerd Hamer, http://www.ariplex.com/ama/ama_ham2.htm. www.ariplex.com. Процитовано 12 лютого 2024.
- ↑ michaela.reibenwein (21 травня 2017). Die eigenartige Welt des Herrn Pilhar. kurier.at (нім.). Процитовано 12 лютого 2024.
- ↑ Speit, Andreas (10 лютого 2015). Prozess zu verstorbener Vierjähriger: Rohkost statt Insulin. Die Tageszeitung: taz (нім.). ISSN 0931-9085. Процитовано 12 лютого 2024.
- ↑ NDR. Das wirre Weltbild der Germanischen Neuen Medizin. www.ndr.de (нім.). Процитовано 12 лютого 2024.
- ↑ Parents on trial for cancer treatment refusal. The Independent (англ.). 9 жовтня 1996. Процитовано 12 лютого 2024.
- ↑ Krebs-Kind Olivia Pilhar – so schön ist sie heute. bild.de (нім.). 17 лютого 2010. Процитовано 12 лютого 2024.
- ↑ Um 02:15, 17 01 2019 (16 січня 2010). Opfer und Medienstar: Der Fall Olivia Pilhar. Die Presse (нім.). Процитовано 12 лютого 2024.
- ↑ Alma Fatmi, 'Die ideologischen Hintergründe der Germanischen Neuen Medizin', in: Udo Schuster (ed.), Rassismus im neuen Gewand. Herausforderungen im Kommunikationszeitalter 4.0, München 2017, p. 81–112.
- ↑ а б Germanisch gegen Krebs. TAZ, 30.01.2006.
- ↑ 18.1.09: ARD-Report München: Todesfalle Germanische Neue Medizin. Psiram Forum (de-DE) . 12 лютого 2024. Процитовано 12 лютого 2024.
- ↑ Ryke Geerd Hamer: "HIV ist eine ganz normale Allergie". DER STANDARD (de-AT) . Процитовано 12 лютого 2024.
- ↑ links-lang.de - News, Facts und Action aus McPomm. web.archive.org. 31 січня 2009. Архів оригіналу за 31 січня 2009. Процитовано 12 лютого 2024.
- ↑ Prince Victor Emmanuel sentenced to two years for libel. www.italianinsider.it. Процитовано 12 лютого 2024.