Шакал
Шакал | ||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||
Біологічна класифікація | ||||||||||||||||
| ||||||||||||||||
![]() | ||||||||||||||||
Види
| ||||||||||||||||
Лише деякі види роду входять до групи
| ||||||||||||||||
Посилання
| ||||||||||||||||
|
Шакал — узагальнена назва чотирьох видів роду Пес (Canis) з родини псові (Canidae), що мешкають в Африці, Азії та Південно-Східній Європі[1].
Назва «Шакал» (тур. çakal) походить від санскр. sṛgālaḥ[2][3].
Шакал займає аналогічну екологічну нішу, що й койот у Північній Америці. Невеликі або середні за розміром хижаки, що харчуються падлом і рештками. Їх довгі ноги і вигнуті ікла пристосовані для полювання на невеликих ссавців, птахів та плазунів. Здатні підтримувати швидкість 16 км /год тривалий час. Найактивніші в сутінках.
На території України, шакали з`явилися ще на початку 2000-х років, а саме в угіддях Національного природного парку «Тузловські лимани», з тих пір вони добре освоїлися на місцевості, де є досить хороші умови для їх безпечного життя та харчування[4]. В 2021 році вони також були помічені на Закарпатті, на Херсонщині та навіть Вінничині[5][6][7].
У шакалів соціальним осередком є моногамні пари, які захищають свою територію від інших пар. Ці території захищаються енергійним витисканням суперників і маркування орієнтирів навколо території сечею та калом. Територія може бути достатньо великою, щоб дозволити молоді жити з батьками доти, поки вони створять свою власну територію. Шакали іноді збираються у невеликі зграї, наприклад, задля поїдання падла, але зазвичай полюють поодинці або в парі.
У 1816 році вийшов третій том Lehrbuch der Naturgeschichte Лоренца Окена, де автор знайшов достатьо подібностей між зубами шакала і північноамериканського койота і відокремив їх в новий окремий рід Thos. Але ця пропозиція не має достатньої підтримки.
Сучасні дослідження уточнили взаємини між видами шакалів. Незважаючи на зовнішню схожість, вони не всі тісно пов'язані один з одним. Смугастий шакал і чепрачний шакал близькі один до одного, але відокремились від інших африканських та євразійських диких собак та вовків приблизно 6-7 млн років тому. Звичайний шакал і ефіопський вовк є частиною того ж підроду, що й сірий вовк, домашня собака і койот[8]. Дослідження з гібридизації пуделів й шакалів проведені в Німеччині, показав, що на відміну від вольфдогів, гібриди шакалів і собак показують зменшення народжуваності, значні проблеми комунікації, а також збільшення генетичних захворювань після трьох поколінь інтербрідінгу, на кшталт койдогів[9].
- Барді — дух у Трабзонському фольклорі
- Анубіс — єгипетський бог з головою шакала.
- Шакали // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Тека, 2006.
- ↑ Ivory, A. 1999. «Canis aureus» (On-line), Animal Diversity Web. Accessed January 18, 2007 at http://animaldiversity.ummz.umich.edu/site/accounts/information/Canis_aureus.html [Архівовано 5 червня 2011 у Wayback Machine.].
- ↑ American Heritage Dictionary - Jackal entry. Архів оригіналу за 15 грудня 2007. Процитовано 15 травня 2009.
- ↑ Online Etymology Dictionary — Jackal entry. Архів оригіналу за 28 лютого 2009. Процитовано 15 травня 2009.
- ↑ Незвичайну сцену полювання шакалів на кефаль хзняли на відео в нацпарку "Тузловські лимани". (рос.) 05.01.2022, 19:50. Архів оригіналу за 5 січня 2022. Процитовано 5 січня 2022.
- ↑ На Закарпаття вторглися шакали. 02.10.2021. Архів оригіналу за 5 січня 2022. Процитовано 5 січня 2022.
- ↑ На Херсонщині все більше шакалів. (рос.) 01.11.2019, 18:03. Архів оригіналу за 5 січня 2022. Процитовано 5 січня 2022.
- ↑ Шакал уже на Вінниччині: у гості чи на «ПМЖ»? 13.02.2020, 17:19. Архів оригіналу за 5 січня 2022. Процитовано 5 січня 2022.
- ↑ [Lindblad-Toh et al. 2005. Genome sequence, comparative analysis and haplotype structure of the domestic dog. [Архівовано 4 березня 2016 у Wayback Machine.] Nature 438: 803—819
- ↑ Doris Feddersen-Petersen, Hundepsychologie, 4. Auflage, 2004, Franck-Kosmos-Verlag 2004. Архів оригіналу за 5 січня 2022. Процитовано 5 січня 2022.
![]() |
Це незавершена стаття з теріології. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |