Аксаки
![]() | Частина інформації в цій статті застаріла. (травень 2018) |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/43/POL_COA_Aksak.svg/200px-POL_COA_Aksak.svg.png)
Аксаки́ (іноді Оксаки[1]) — українські шляхтичі татарського походження, які займали високі урядові посади в Київському та Волинському воєводствах 16—17 ст. Київські Аксаки отримали за службу надання на Поліссі від Ольгерда у так званій Путилівській землі. За припущеннями, прийняли хрещення у XV ст. Єдина місцева шляхетська родина Київської землі, яка перейшла на католицтво до Хмельниччини.[2]
- Федір, згаданий 1515 року як власник села Путиловичі, половини Норинська (іншу половину посідали Киселі)
- Григорій, під час ревізії Овруцького замку 1545 року записаний як власник Норинська та Путиловичів
- Мартин, перебував на службі в канцлера ВКЛ Миколи Радзивілла[3]
- Іван (Ян) — київський земський суддя, київський підвоєвода
- Стефан — київський земський суддя; — остерський, бобрівницький староста, власник великих земельних маєтностей на Остерщині; виступав проти козаків і міщан, які відстоювали свої права, вороже ставився до сел.-козацького повстання (1637), яке очолили Мурко і Носко, і до визвольної війни 1648—54. Боячись народного гніву, втік з України. Дружини: — Лозчанка (Лущанка), дочка мозирського маршалка; Катерина Чолганська (мали 2 сини, 2 доньки)
- Іван (Ян) — київський стольник, посол до сейму 1654; разом із братом воював під командуванням Яреми Вишневецького у битві під Пилявцями, під Росолівцями[4]
- Йосиф (Юзеф), осів у Белзькому воєводстві
- Гаврило (Ґабрієль); з Іваном — сини Лозчанки (Лущанки)
- Олексанр
- Михайло; обидва — сини Катерини Чолганської
- Іван (Ян) — київський стольник, посол до сейму 1654; разом із братом воював під командуванням Яреми Вишневецького у битві під Пилявцями, під Росолівцями[4]
- Стефан — київський земський суддя; — остерський, бобрівницький староста, власник великих земельних маєтностей на Остерщині; виступав проти козаків і міщан, які відстоювали свої права, вороже ставився до сел.-козацького повстання (1637), яке очолили Мурко і Носко, і до визвольної війни 1648—54. Боячись народного гніву, втік з України. Дружини: — Лозчанка (Лущанка), дочка мозирського маршалка; Катерина Чолганська (мали 2 сини, 2 доньки)
- Михайло, убитий татарами під час нападу на Гуляники, там похований
- Іван (Ян) — київський земський суддя, київський підвоєвода
- Казимир — київський скарбник, дружина — Констанція Чолганська[5]
- Феліціян
- Марко на Мотовилівці — київський войський 1694[5]
- Михайло — київський підстолій, був одним із керівників шляхетського ополчення Київського воєводства, сформованого для придушення селянсько-козацького повстання.
- Михайло — один із членів комісії в Корсуні під час Хмельниччини[6]
- Стефан — луцький ловчий і войський 1775.
- ↑ Яковенко Н. Аксаки, правнуки Тамерлана… — С. 326.
- ↑ Там само. — С. 332.
- ↑ Яковенко Н. Аксаки, правнуки Тамерлана… — С. 326—327.
- ↑ Вирський Д. Анонімний «Катафалк рицерський» (1650 р.) про початок козацької революції (кампанія 1648 р.) // Український історичний журнал. — 2012. — № 6 (507) (листопад-грудень). — С. 179 (прим.). — ISSN 0130-5247.
- ↑ а б Niesiecki K. Korona polska przy złotej wolności… [Архівовано 20 травня 2015 у Wayback Machine.] — S. 13.
- ↑ Грушевський М. Комісія В Корсуні, страченнє Гладкого й інших, відрух проти Хмельницького] // Історія України-Руси [Архівовано 1 листопада 2013 у Wayback Machine.]. — Т. IX. — Розд. IV.
- Яковенко Н. Аксаки, правнуки Тамерлана // На переломі. — К. : Україна, 1994. — 352 с. — С. 323—334. — ISBN 5-319-01070-2.
- Українська радянська енциклопедія : у 12 т. / гол. ред. М. П. Бажан ; редкол.: О. К. Антонов та ін. — 2-ге вид. — К. : Головна редакція УРЕ, 1974–1985.
- Niesiecki K. Korona polska przy złotej wolności Starożytnemi Wszystkich Kathedr, Prowincyi y Rycerstwa Kleynotami Heroicznym Męstwem y odwagą, Naywyższemi Honorami a naypierwey Cnotą, Pobożnością y Swiątobliwością Ozdobiona [Архівовано 20 травня 2015 у Wayback Machine.]… — Lwów : w drukarni Collegium Lwowskiego Societatis Jesu, 1728. — Т. 1. — Cz. 2. — 406 s. — S. 12—13. (пол.)
![]() |
Це незавершена стаття про шляхту (дворянство). Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |