Віра, Надія, Любов та матір їх Софія
Віра, Надія, Любов та матір їх Софія | |
---|---|
![]() Новгородська ікона (XVI ст., Третьяковська галерея) | |
Дата | 17 вересня |
![]() |
Віра, Надія, Любов та матір їх Софія (грец. αγία Σοφία και οι κόρες της Πίστις, Ἐλπίς, Ἀγάπη, італ. Sapienza, Fede, Speranza, Carità, лат. Sapientia, Fides, Spes, Caritas; пом. 137, Рим, Римська імперія) — ранньохристиянські святі, шановані в лику мучениць. Жили у II столітті в Римі. У Православній церкві їхня пам'ять вшановується 17 вересня.[a]
Хоча в попередніх виданнях Римського мартиролога пам’ять святих Віри, Надії та Любові в Римо-Католицькій церкві вшановувалась 1 серпня,[1] а їх матері Софії – 30 вересня, у нинішньому тексті цього офіційного, але нібито неповного каталогу святих Римо-Католицької Церкви немає свята, присвяченого трьом святим.
Відомості про святу Софію та її дочок відсутні в найдавніших мартирологах, й перші згадки про них відносяться до VII століття. На думку болландистів, ці мучениці є персоніфікацією християнських чеснот, а не реальними особистостями[2].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f0/%D0%92%D1%96%D1%80%D0%B0%2C_%D0%9D%D0%B0%D0%B4%D1%96%D1%8F%2C_%D0%9B%D1%8E%D0%B1%D0%BE%D0%B2_%D1%96_%D1%97%D1%85_%D0%BC%D0%B0%D1%82%D1%96%D1%80_%D0%A1%D0%BE%D1%84%D1%96%D1%8F.jpg/250px-%D0%92%D1%96%D1%80%D0%B0%2C_%D0%9D%D0%B0%D0%B4%D1%96%D1%8F%2C_%D0%9B%D1%8E%D0%B1%D0%BE%D0%B2_%D1%96_%D1%97%D1%85_%D0%BC%D0%B0%D1%82%D1%96%D1%80_%D0%A1%D0%BE%D1%84%D1%96%D1%8F.jpg)
Софія, вдова з Мілана, прибула до Риму і зупинилася у багатої пані на ім'я Фессамнія. Згідно з переказами, Віра (грец. Πίστις), Надія (грец. Ἐλπίς) і Любов (грец. Ἀγάπη)[3] виховувалися матір'ю у християнському благочесті. Коли 137 року почалося переслідування християн, матір з дочками ув'язнили й відправили на суд до імператора. Коли вимоги зректися християнської віри не допомогли, Адріан доручив родовитій жінці Палладії переконати матір та дочок вернутися до ідолопоклоніння: поклонитися богині Діані — спочатку обіцянкою багатих подарунків, а потім погрозами.
Але вони твердо сповідували свою віру в Христа. Імператор наказав піддати дочок Софії жорстоким тортурам, але вони дивним чином перенесли їх і загинули, тільки будучи обезголовленими або зарубаними. На день смерті Вірі було 12 років, Надії — 10 і Любові — 9. Імператор віддав понівечені тіла дочок Софії, вона з почестями поховала їх, а сама провела в молитві три дні біля їхнього гробу й померла.
Пам'ять святих вшановується церквою 17 вересня.
Зображення святої Софії з трьома доньками в період Речі Посполитої було присутнє на гербі Київської католицької єпископії.
Початкові грецькі імена дочок — Пістіс, Елпіс і Агапе — були перекладені старослов'янською мовою (староцерк.-слов. Вѣра, Надежда, Люба), і тільки ім'я їхньої матері Софії («Мудрість») залишили без перекладу.
У місті Львів є вулиця Віри, Надії, Любові.
У місті Кривий Ріг є окремо вулиця Віри, вулиця Надії, вулиця Любові, що розташовані одна біля одної.
У місті Первомайськ є вулиця Софії. Також є вулиця Надії.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9e/Karp_Zolotaryov_Sophia_Faith_Hope_Charity_1685.jpg/220px-Karp_Zolotaryov_Sophia_Faith_Hope_Charity_1685.jpg)
- Віра, Надія, Любов, Софія
- Любов (християнство)
- Агапія, Ірина і Хіонія («Любов, Мир та Сніжна»[4]) — три святі сестри-мучениці з промовистими іменами
- Софія Римська — однойменна свята з того ж міста, яка жила в IV столітті; її мощі, за даними німецьких джерел[5], зберігаються в Ешо і, починаючи з XII століття, вона згадується разом з трьома дочками — Вірою, Надією та Любов'ю[6].
- ↑ Martyrologium Romanum [The Complete Roman Martyrology]. Boston Catholic Journal. 2004.
- ↑ Н . В . Герасименко Вера, Надежда, Любовь и София. Православная энциклопедия. — М. : Церковно-научный центр «Православная энциклопедия», 2004. — Т. VII. — С. 702-704. — ISBN 5-89572-010-2.(рос.)
- ↑ Імена відповідають християнським чеснотам з 1-ше послання до Коринтян (13:13)
- ↑ Снег как символ целомудрия
- ↑ BBKL Register | Germany | Verlag Traugott Bautz GmbH (нім.). Verlag T. Bautz GmbH. Архів оригіналу за 19 квітня 2020. Процитовано 12 грудня 2019.
- ↑ L'abbatiale Saint Trophime l'ancienne abbaye Sainte Sophie | Commune d'Eschau (фр.). Архів оригіналу за 12 грудня 2019. Процитовано 12 грудня 2019.
- ↑ Деякими православними церквами святкується 17 (30) вересня за юліанським календарем, зокрема Єрусалимською, Російською, Сербською, Грузинською, Польською і Македонською православними церквами.
- Н . В . Герасименко Вера, Надежда, Любовь и София. Православная энциклопедия. — М. : Церковно-научный центр «Православная энциклопедия», 2004. — Т. VII. — С. 702-704. — ISBN 5-89572-010-2.(рос.)
- Рубрика Покуття. Календар і життя святих. (дозвіл отримано 9.01.2007)
- Бурій В. М. Народно-православний календар / Валерій Бурій. — Черкаси: Вертикаль, 2009.
- Віри, Надії, Любові і Софії свято [Архівовано 20 квітня 2021 у Wayback Machine.] // Українська Релігієзнавча Енциклопедія
- Страждання святих мучениць Віри, Надії і Любові, і матері їх Софії // Димитрій Ростовський, «Житія святих».