Стеблівський Олексій Кузьмович
Олексій Кузьмович Стеблівський | |
---|---|
![]() | |
Народження | 27 березня 1911 Звенигородка |
Смерть | 12 травня 1999 (88 років) Львів |
Поховання | Брюховицький цвинтар |
Країна | ![]() |
Роки служби | 1933—1946 |
Партія | КПРС |
Звання | ![]() |
Війни / битви | Німецько-радянська війна • Битва за Москву |
Нагороди |
Олексій Кузьмович Стеблівський (27 березня 1911, Звенигородка — 12 травня 1999, Львів) — радянський офіцер, гвардії майор, учасник німецько-радянської війни, Герой Радянського Союзу (1945).
Народився 14 (27) березня 1911 року в селищі Звенигородці в родині кравця. Українець. Закінчив 7 класів школи. Жив в селищі Місхорі Ялтинського району. Працював слюсарем ремонтної бригади.
На військову службу призваний в 1933 році. У 1933—1940 роках служив у 218-му конвойному полку військ ОДПУ (з 1934 року — НКВС) СРСР. У 1940 році закінчив курси молодших лейтенантів прикордонних НКВС. Служив на прикордонній заставі в Криму.
У боях німецько-радянської війни з червня 1941 року. Брав участь в битві під Москвою. У боях під Вязьмою потрапив в оточення, але вирвався з нього і вивів в розташування радянських військ групу з 15-ти чоловік зі зброєю. Після чого був призначений командиром взводу в розвідувальної роти, очоливши потім окрему моторизовану розвідроту. У бою під містом Ржевом був важко поранений. Після лікування в Свердловському госпіталі в 1943 році закінчив курси «Постріл» і в період боїв на Курській дузі був направлений для подальшого проходження служби в 97-у гвардійську стрілецьку дивізію (5-а гвардійська армія, 1-й Український фронт), — командиром 2-го стрілецького батальйону 289-го гвардійського стрілецького полку. Член ВКП (б) з 1943 року.
26 січня 1945 року вміло організував форсування річки Одеру. Його батальйон зіграв ключову роль в оволодінні залізничною станцією Лінден і опорними пунктами противника — Розенхайм і Етцдорф, на північний захід від польського міста Оппельн (нині Ополе), завдавши ворогові великих втрат у живій силі.
Указом Президії Верховної Ради СРСР від 27 червня 1945 року «за геройський подвиг, проявлений при виконанні бойових завдань командування на фронті боротьби з німецькими загарбниками» Стеблівському Олексію Кузьмовиичу присвоєно звання Героя Радянського Союзу з врученням ордена Леніна (№ 52515) і медалі «Золота Зірка» (№ 7819).
Після війни продовжував службу в армії. З 1946 року в запасі. Жив в місті Львові. У 1949 році закінчив обласну партійну школу. Працював заступником директора художнього училища, інструктором Львівського міського комітету Компартії України, директором кінотеатру. Помер 12 травня 1999 року. Похований на Брюховицькому цвинтарі у Львові.
Нагороджений орденами Леніна, Олександра Невського (№ 8381), Вітчизняної війни 1-го (1985) і 2-го ступеня (№ 142757), медалями (в тому числі — медаллю «За бойові заслуги» (№ 1532709).
- Герои Отечества. Москва, 2004;
- Герои Советского Союза: короткий біографічний словник Т.2. — Москва, 1988;
- Они отстояли мир. — Дніпропетровськ: Промінь, 1985;
- Отчизны звёзды золотые. — Львів: Каменяр, 1977.
- Народились 27 березня
- Народились 1911
- Померли 12 травня
- Померли 1999
- Поховані на Брюховицькому цвинтарі
- Члени КПРС
- Майори (СРСР)
- Герої Радянського Союзу
- Кавалери ордена Леніна
- Кавалери ордена Червоного Прапора
- Кавалери ордена Олександра Невського
- Кавалери ордена Вітчизняної війни I ступеня
- Кавалери ордена Вітчизняної війни II ступеня
- Нагороджені медаллю «За бойові заслуги»
- Уродженці Звенигородки
- Радянські військовики
- Радянські офіцери Другої світової війни
- Українці в Другій світовій війні
- Учасники битви за Москву
- Герої Радянського Союзу — уродженці України
- Герої Радянського Союзу — українці
- Померли у Львові