Латинізація української мови
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3c/%D0%92%D1%83%D0%BB%D0%B8%D1%86%D1%96_%D0%9B%D1%8C%D0%B2%D0%BE%D0%B2%D0%B0_%28%D1%82%D1%80%D0%B0%D0%BD%D1%81%D0%BB%D1%96%D1%82%D0%B5%D1%80%D0%B0%D1%86%D1%96%D1%8F%29.jpg/300px-%D0%92%D1%83%D0%BB%D0%B8%D1%86%D1%96_%D0%9B%D1%8C%D0%B2%D0%BE%D0%B2%D0%B0_%28%D1%82%D1%80%D0%B0%D0%BD%D1%81%D0%BB%D1%96%D1%82%D0%B5%D1%80%D0%B0%D1%86%D1%96%D1%8F%29.jpg)
Латиніза́ція украї́нської мо́ви — система заходів з установлення процедури та впровадження норм передачі тексту й окремих слів української мови латиницею відповідно до правил транслітерації.
Зведена історія впорядкування
Українська комісія з питань правничої термінології, спираючись на подання Інституту української мови НАН України, 19 квітня 1996 року затвердила нормативну таблицю для відтворення українських власних назв засобами англійської мови у законодавчих та офіційних актах.[1] Це було реакцією на рішення Фахової колегії Держстандарту України від 18 жовтня 1995 року, яка визнала роботу Інституту української мови над цією таблицею незадовільною і припинила фінансування теми.
Кабінет міністрів України у 2007 році при затвердженні технічного опису та зразка бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон не керувався чинним стандартом та зобов'язав використовувати в паспортах нового зразка свою оригінальну транслітерацію, відмінністю якої є передача українських літер Г та Ґ літерою G, літер І, Ї та Й літерою I латиниці, а також однотипна заміна Є, Ю, Я.[2]
27 січня 2010 року Кабінет Міністрів України постановою № 55[3] удосконалив таблицю транслітерації українського алфавіту латиницею. Так, зокрема Г слід передавати літерою Н, а Ґ — G.
29.07.2014 року Міністерство аграрної політики та продовольства України наказом № 282 затвердило перелік назв одиниць адміністративно-територіального устрою України та їхніх центрів українською мовою і латиницею.[4]
Українська кирилиця | ISO 9[5] | Українська географічна (УКППТ 1996) | Українська паспортна (КМУ 2010)[3] | WWS[6] |
---|---|---|---|---|
А а | a | a | a | [a] |
Б б | b | b | b | [b] |
В в | v | v | v | [w ~ v] |
Г г | g | h* | h* | [ɦ] |
Ґ ґ | ģ | g | g | [ɡ] |
Д д | d | d | d | [d] |
Е е | e | e | e | [e] |
Є є | ê | ie, ye* | ie, ye* | [je, e] |
Ж ж | ž | zh | zh | [ʒ] |
З з | z | z | z | [z] |
И и | i | y | y | [ɪ] |
І і | ì | i | i | [i] |
Ї ї | ï | i, yi* | i, yi* | [ji] |
Й й | j | i, y* | i, y* | [j] |
К к | k | k | k | [k] |
Л л | l | l | l | [l] |
М м | m | m | m | [m] |
Н н | n | n | n | [n] |
О о | o | o | o | [o] |
П п | p | p | p | [p] |
Р р | r | r | r | [r] |
С с | s | s | s | [s] |
Т т | t | t | t | [t] |
У у | u | u | u | [u] |
Ф ф | f | f | f | [f] |
Х х | h | kh | kh | [x] |
Ц ц | c | ts | ts | [t͡s] |
Ч ч | č | ch | ch | [t͡ʃ] |
Ш ш | š | sh | sh | [ʃ] |
Щ щ | šč | sch | shch | [ʃt͡ʃ] |
Ь ь | ´ | ' | <не транслітерується> | [-] |
Ю ю | û | iu, yu* | iu, yu* | [ju, u] |
Я я | â | ia, ya* | ia, ya* | [ja, a] |
' | ' | ' | <не транслітерується> | [-] |
* Примітки щодо української паспортної (КМУ, 2010) транслітерації: 1) літеросполучення «зг» відтворюється латиницею як «zgh» (наприклад, Згорани — Zghorany, Розгін — Rozghin) на відміну від «zh» — відповідника української літери «ж»; 2) там, де подано два варіанти, другий вживається на початку слова, а перший — у будь-якій іншій позиції.
Див. також
- Українська латинка (опис проєктів латинок, що виникли у 19-21 століттях)
- Латино-українська практична транскрипція (латинізація, що використовується в Українській Вікіпедії)
- Латинська графіка у слов'янських мовах (латинізація у інших слов'янських мовах)
Примітки
- ↑ Рішення Української комісії з питань правничої термінології № 9, 19 квітня 1996
- ↑ Постанова Кабінету Міністрів України від 26 червня 2007 р. № 858 — Технічний опис та зразок бланка паспорта громадянина України для виїзду за кордон[недоступне посилання з липня 2019]
- ↑ а б Постанова Кабінету Міністрів України від 27 січня 2010 р. № 55 «Про впорядкування транслітерації українського алфавіту латиницею»
- ↑ Про затвердження Правил написання українських географ… | від 29.07.2014 № 282 (Сторінка 1 з 4). zakon0.rada.gov.ua. Процитовано 21 березня 2017.
- ↑ Норма ISO 9, 1995 р. Зокрема, застосовується в Німеччині для обов'язкового транслітерування українських прізвищ та імен в офіційних документах (паперів при виїзді з України в Німеччину для постійного проживання). Приклад транслітерації: «Олександр Віталійович Рибальченко» = «Oleksandr Vìtalìjovič Ribalʹčenko».
- ↑ Transliteration of Non-Roman Scripts (Ukrainian)
Посилання
- Нові слова та Українська Латиниця — блог про нестандартний підхід до Української Латиниці
- Транслітерування українських текстів з кирилиці на латиницю[недоступне посилання з липня 2019] — перша редакція проекту ДСТУ 2009, пояснювальна записка, технічне завдання, відгуки, статті (розробляється ТК СНТТ). Як стверджує заступник директора ДП «УкрНДНЦ» Я. Юзьків у листі від 21.01.2010 № 2-10/20-323, ДП «УкрНДНЦ» не доручав ТК СНТТ переглядати ГОСТ 16876-71 і не укладав договорів на розроблення національного стандарту стосовно правил транслітерування — адже це суперечить правилам міждержавної стандартизації.
- Мариняк К. Короткий огляд систем транслітерації з української на англійську мову // Західньоканадський збрірник. — Едмонтон-Острог: Наукове товариство ім. Шевченка в Канаді. — 2008. — т. 5. с. 478—484.
- Konverter ukrajinśkoji latynky
Посилання
- Онлайн Транслітератор на сайті slovnyk.ua (стандартна паспортна транслітерація КМУ 2010, стандартна географічна транслітерація УКППТ 1996 та BGN/PCGN 1965)
- Онлайн Транслітератор на сайті ukrcenter.com (нестандартна транслітерація)
- Онлайн Транслітератор на сайті ua.translit.cc (нестандартна транслітерація)
- Онлайн Транслітератор на сайті translit.kh.ua (нестандартна транслітерація)
- Онлайн Транслітератор на сайті litopys.org.ua (нестандартна транслітерація)
![]() |
Це незавершена стаття з мовознавства. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
|
|