Скайлеб-2
Скайлеб-2 | |||||
---|---|---|---|---|---|
![]() | |||||
Космічний корабель | Скайлеб-2 | ||||
Тип космічного корабля | «Аполлон» | ||||
Екіпаж | 3 | ||||
Ракета-носій | Сатурн-1Бі | ||||
Місце запуску | Кеннеді, СК-39Бі | ||||
Дата запуску | 25 травня 1973 13:00:00 UTC[1] | ||||
Дата посадки | 22 червня 1973 13:49:48 UTC | ||||
Тривалість польоту | 28 діб 49 годин 49 секунд | ||||
Кількість обертів | 404 | ||||
Апогей | 438 км | ||||
Перигей | 428 км | ||||
Орбітальний період | 93,2 хв | ||||
Нахил орбіти | 50,0 градусів | ||||
Пройдено відстань | 18 500 000 км | ||||
Пов'язані місії | |||||
|
Скайлеб-2 (також SL-2 і SLM-1[2]) — перший пілотований політ на першу американську космічну станцію «Скайлеб». Також Скайлеб-2 називають космічний корабель серії «Аполлон», що здійснив цей політ.
Місія була запущена ракетою-носієм Сатурн-1Б у складі екіпажу з трьох осіб. Місія встановила рекорд тривалості космічного польоту людини. Крім того, екіпаж був першим, що успішно повернувся на Землю — 1971 екіпаж Союзу-11, що працював на станції Салют, загинув при вході в атмосферу.
Розробником емблеми для місії «Скайлеб-2» став художник-ілюстратор наукової фантастики Келлі Фрис. Орбітальна станція на ній темніє на тлі Землі, підсвічена ореолом сонячного затемнення. Обриси станції формують нордичні руни «мати», «батько» і «сім'я». Політ на емблемі названий «Skylab-1», так він іменувався відділом зв'язків з громадськістю, щоб уникнути плутанини[3].
Пілотовані польоти на Скайлеб офіційно називалися Скайлеб-2, −3, і −4. Непорозуміння щодо нумерації призвело до використання емблем місій Скайлеб I, Скайлеб II, і Скайлеб 3 відповідно[2][4].
- Чарльз Конрад — командир
- Джозеф Пітер Кервін (англ. Joseph Peter Kerwin) — лікар
- Пол Вайтц — пілот
Дублерний екіпаж
- Командир — Рассел Швайкарт
- Лікар — Френклін Сторі Масгрейв
- Пілот — Брюс Маккендлес
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/11/Skylab_2_crew.jpg/200px-Skylab_2_crew.jpg)
Впродовж польоту здійснено три виходи у відкритий космос загальною тривалістю 5 годин 51 хвилина.
- Вихід 1 — Вайтц
- Початок: 26 травня 1973, 00:40 UTC
- Закінчення: 26 травня, 1:20 UTC
- Тривалість: 40 хвилин
- Вихід 2 — Конрад і Кервін
- Початок: 7 червня 1973, 10:55 UTC
- Закінчення: 7 червня, 18:40 UTC
- Тривалість: 3 години 25 хвилин
- Вихід 3 — Конрад і Вайтц
- Початок: 19 червня 1973, 10:55 UTC
- Закінчення: 19 червня, 12:31 UTC
- Тривалість: 1 година 36 хвилин
Орбітальна станція «Скайлеб» 14 травня 1973 була виведена на кругову навколоземну орбіту. Під час запуску були зірвані протиметеоритний екран і ліва панель сонячної батареї. Друга панель не могла розгорнутися, оскільки у механізм розкриття потрапили деталі екрану.
Без захисного екрана температура всередині станції почала зростати, піднімаючись іноді до 50 °C. Відсутність електроенергії робило її непридатною для проведення експериментів.
Перша експедиція на «Скайлеб», крім наукової роботи, мала здійснити обмежений ремонт станції.
Запуск «Скайлеб-2» перенесли на 20, а потім 25 травня. Тим часом були вжиті заходи щодо зниження температури у станції: вона була повернена поздовжньою віссю до Сонця, щоб зменшити освітлювану площу. Астронавти виконали низку тренувань стикування в нових умовах. Керівник відділу техобслуговування космічного Центру імені Маршалла (англ. Marshall Space Flight Center) доктор Джек Кінзлер висунув ідею створити захисний екран у вигляді складного полотнища. Проект був названий «Парасолька» і цей тканинний захисний екран був поспіхом виготовлений і перевірений[5][6].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/61/Saturn_IB_SA-206_Launch.jpg/200px-Saturn_IB_SA-206_Launch.jpg)
25 травня 1973 стартував космічний корабель «Аполлон» з трьома астронавтами на борту: досвідчений командир Чарльз Конрад здійснював свій четвертий політ, двоє інших летіли в космос вперше.
До стикування командир підвів корабель до станції на відстань 2-3 метрів і доручив Вайтцу жердиною видалити обривок екрану, який заважає розкриттю сонячної батареї. Пол Вайтц протягом приблизно 40 хвилин намагався виконати це завдання, висунувшись з люка командного модуля, проте не досяг успіху.
Стикування було пов'язане з труднощами і вдалося тільки з десятої спроби 26 травня о 04:52, коли астронавти відключили електроприводи кількох замків[5][6][7].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/df/Skylab_Station_Viewed_by_Skylab_2_Command_Module_-_GPN-2000-001709.jpg/200px-Skylab_Station_Viewed_by_Skylab_2_Command_Module_-_GPN-2000-001709.jpg)
Наступного дня, 26 травня, екіпаж увійшов до орбітальної станції. Щоб встановити теплозахисний екран на поверхні, було вирішено скористатися науковим шлюзом, через який можна було висувати у відкритий космос прилади. Операція була успішно виконана, і температура стала швидко знижуватися. Директор програми Вільям Шнайдер оголосив про порятунок станції, і екіпаж почав її розконсервацію, з 29 травня почалися наукові спостереження.
Щоб збільшити виробництво електричної енергії, астронавти Конрад і Кервін здійснили вихід у відкритий космос для розкриття заклиненої секції сонячних батарей. Цей захід становив певну небезпеку, оскільки станція в місці роботи астронавтів не була обладнана поручнями, і довелося скористатися жердиною. Цей вихід не репетирувати на Землі, скафандрам астронавтів могли загрожувати гострі краї пошкоджених конструкцій. Конраду вдалося витягти застряглий уламок, і панелі сонячних батарей розкрилися. Нормальна робота станції була відновлена[5][6].
Астронавтам вдалося виконати практично всі експерименти з 87 запланованих. Зокрема медичні експерименти, астрономічні спостереження, вивчення Землі, спостереження за іншими космічними об'єктами.
З медичних експериментів астронавти виконували вправи, наприклад на велоергометрі, із записом стану, регулярно здавали проби крові і заморожували їх для подальшого вивчення на Землі, перевіряли реакцію вестибулярного апарату, досліджували мікрофлору станції[6].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/51/Skylab_2_Conrad_in_shower.jpg/300px-Skylab_2_Conrad_in_shower.jpg)
Вперше на орбіті астронавти приймали душ, для чого використовувався спеціальний герметичний душовий пристрій, вперше була здійснена стрижка.
Проводилися регулярні спостереження Сонця, також одночасно з геофізичними ракетами, для вимірювань на станції було астрономічне обладнання: коронограф, рентгенівський спектрограф, спектрогеліометр, рентгенівський телескоп, безщілинний і щілинний ультрафіолетові спектрографи.
Спеціальний комплект приладів: телевізійні камери, інфрачервоний спектрометр, багатодіапазонними сканувальна телевізійна камера, радіометр, мікрохвильовий зонд для вивчення природних ресурсів Землі в різних діапазонах[6].
Екіпаж надіслав 6730 астрономічних знімків і 8900 знімків поверхні планети[5].
18 червня екіпаж перевищив рекорд того часу з тривалості перебуванню на орбіті, що належав космонавтам Георгію Добровольському, Владиславу Волкову і Віктору Пацаєву.
19 червня Конрад і Вейц здійснили останній, третій вихід у відкритий космос впродовж якого перезарядили касети з фотоплівкою, очистили диск сонячного коронографа і виправили регулятор акумуляторної батареї. Наступного дня екіпаж почав консервацію станції.
22 червня «Скайлеб-2» відстикувався від станції, зробив обліт навколо неї з фотографуванням, потім видав три гальмівні імпульси і приводнився у Тихому океані, де спускний апарат підібрав авіаносець «Тикондерога».
Астронавти відносно непогано перенесли тривале перебування в невагомості і змогли після посадки самостійно вийти на палубу корабля. Однак кілька днів вони відчували запаморочення, були порушення роботи серцево-судинної системи, тривалий час відчувалася м'язова слабкість[6].
Експедиція виявилася вдалою, за її підсумками програму «Скайлеб» було вирішено продовжувати, при цьому було заплановано збільшити фізичні навантаження на астронавтів для полегшення адаптації до наземних умов.
- ↑ Skylab 2 Characteristics(англ.). Архівовано з першоджерела 6 жовтня 2012.
- ↑ а б Skylab Numbering Fiasco(англ.). Living in Space. William Pogue Official WebSite (2007). Архівовано з першоджерела 7 лютого 2009.
- ↑ / sk/skylb1a.htm Емблема 1-ї експедиції на станцію «Скайлеб». Космічна енциклопедія. Архівовано з першоджерела 6 жовтня 2012.
- ↑ Pogue, William Naming Spacecraft: Confusion Reigns. collectSPACE. Перевірено 24 квітня 2011.
- ↑ а б в г А.Є. Марков. Архівована копія. — 2004. — № 3. Архівовано з джерела 15 червня 2013. Процитовано 2014-04-17.
- ↑ а б в г д е Н. Новиков. Архівована копія // «Наука і життя». — 1973. — № 10. — С. 90-93. Архівовано з джерела 5 березня 2016. Процитовано 2015-10-08.
- ↑ Appendix A. Summary of the Missions(англ.). — додаток до документа НАСА SP-4208 LIVING AND WORKING IN SPACE: A HISTORY OF SKYLAB. Архівовано з першоджерела 6 жовтня 2012.
- Г. М. Салахутдинов. Пригоди на орбітах. — М. : МАИ, 1993. — 240 с.
-
Кервін дме краплі води з соломи
-
Вайц допомагає Кервіну зі сфігмоманометром
-
Скайлеб, знятий при відльоті
- NASA Skylab Chronology(англ.). Архівовано з першоджерела 6 жовтня 2012.
- Skylab Saturn 1B flight manual(англ.) (вересня 1972).
- Скайлеб-2 Пілотована космонавтика у цифрах і фактах(рос.)
|