Ошська область
область | |
---|---|
{{{назва ін.}}} облусу | |
![]() | |
Основні дані | |
Прізвисько: | |
Країна: | ![]() |
Утворена: | 21 листопада 1939 року |
Населення: | ▲ 1 130 900 чоловік (2011)[1] |
Площа: | 29 200 км² |
Густота населення: | 38,73 осіб/км² |
Телефонні коди: | +-32 |
Обласний центр: | Ош |
Райони: | 7 |
Міста: обласного значення |
0 3 |
Райони в містах: | 0 |
Смт: | 2 |
Села: | |
Селищні ради: | |
Сільські ради: | |
Номери автомобілів: | |
Інтернет-домени: | |
Обласна влада | |
Вебсторінка: | |
Голова ОДА: | Аали Карашев |
Рада: | |
Голова ради: | |
Мапа | |
![]() |
О́шська о́бласть (кирг. Ош областы) — адміністративно-територіальна одиниця Киргизстану. Обласний центр — місто Ош. Населення, включаючи місто Ош — 1 386 700 осіб (на 2011 рік).
Територія області займає південну частину країни і межує на заході з Баткенською, на півночі з Джалал-Абадською, на північному сході з Наринською областями; на сході з Китаєм, на півдні з Таджикистаном і північному заході з Узбекистаном. Займає площу 29 200 км².
Історія
Область утворена 21 листопада 1939 року замість колишнього округу. 27 січня 1959 року об'єднана з Джалал-Абадською областю в єдину Ошську область. Станом на 1974 рік її площа становила 73,9 тисячі км², населення 1 377 тисяч чоловік. Ділилася на 14 адміністративних районів, мала 9 міст, 15 селищ міського типу. 28 жовтня 1966 року область нагороджено орденом Леніна[2].
У зв'язку з утворенням 5 жовтня 1980 року Таласької області, в її склад з Ошської області передані місто Кара-Куль, Токтогульський і новостворений Чаткалський райони. З Таласької області 15 травня 1984 року до складу Ошської області було повернуто Чаткалський район. У зв'язку з скасуванням Таласької і Наринської областей 5 жовтня 1988 року, до складу Ошської області передані з відповідних областей місто Кара-Куль, Токтогульський і Тогуз-Тороуський райони. Станом на 1989 рік її площа становила 77,6 тисяч км². Ділилася на 17 адміністративних районів, мала 10 міст, 14 селищ міського типу[3].
З утворенням нових областей 14 грудня 1990 року з Ошської області виділена Джалал-Абадська область. У західній частині Ошської області 13 жовтня 1999 року утворена нова Баткенська область, до якої включені в існуючих межах межах Баткенський, Кадамжайський, Лейлекський райони і міста Кизил-Кия і Сулюкта.
Національний склад
Станом на 1999 рік національний склад області (включаючи місто Ош), становив:[4]
- Киргизи: 851 тис. осіб — 68,65%
- Узбеки: 266 тис. осіб — 27,89%
- Росіяни: 15 тис. осіб — 1,3%
- Турки: 11 тис. осіб — 0,9%
- Уйгури: 10 тис. осіб — 0,8%
- Татари: 7 тис. осіб — 0,6%
- Таджики: 6 тис. осіб — 0,5%
- Інші: 12 тис. осіб — 1,0%
Чисельність в 1989 році |
% | Чисельність в 1999 році |
% | Чисельність в 2009 році |
% | |
---|---|---|---|---|---|---|
всього | 712 643 | 100,00 % | 943 566 | 100,00 % | 1 104 248 | 100,00 % |
Киргизи | 467 612 | 65,62 % | 647 422 | 68,61 % | 758 036 | 68,65 % |
Узбеки | 205 858 | 28,89 % | 261 776 | 27,74 % | 308 688 | 27,95 % |
Уйгури | 6 350 | 0,89 % | 9 420 | 1,00 % | 11 181 | 1,01 % |
Турки | 5 883 | 0,83 % | 9 215 | 0,98 % | 10 934 | 0,99 % |
Таджики | 4 376 | 0,61 % | 5 443 | 0,58 % | 6 711 | 0,61 % |
Азербайджанці | 5 660 | 0,79 % | 2 875 | 0,30 % | 3 224 | 0,29 % |
Росіяни | 8 501 | 1,19 % | 2 721 | 0,29 % | 1 552 | 0,14 % |
Татари | 3 616 | 0,51 % | 1 955 | 0,21 % | 1 337 | 0,12 % |
Дунгани | 509 | 0,07 % | 676 | 0,07 % | 793 | 0,07 % |
Казахи | 504 | 0,07 % | 572 | 0,06 % | 493 | 0,04 % |
Курди | 335 | 0,05 % | 280 | 0,03 % | 287 | 0,03 % |
Хемшили | …[6] | … | 306 | 0,03 % | 277 | 0,03 % |
Туркмени | 85 | 0,01 % | 22 | 0,00 % | 133 | 0,01 % |
Українці | 1 625 | 0,23 % | 360 | 0,04 % | 126 | 0,01 % |
Китайці | 1 | 0,00 % | 1 | 0,00 % | 100 | 0,01 % |
Башкири | 279 | 0,04 % | 132 | 0,01 % | 73 | 0,01 % |
Корейці | 156 | 0,02 % | 49 | 0,01 % | 47 | 0,00 % |
Балкарці | 122 | 0,02 % | 7 | 0,00 % | 32 | 0,00 % |
Чеченці | 61 | 0,01 % | 30 | 0,00 % | 16 | 0,00 % |
Німці | 83 | 0,01 % | 12 | 0,00 % | 15 | 0,00 % |
Каракалпаки | 9 | 0,00 % | 10 | 0,00 % | 15 | 0,00 % |
Турки | 0 | 0,00 % | 54 | 0,01 % | 13 | 0,00 % |
Болгари | 5 | 0,00 % | 27 | 0,00 % | 11 | 0,00 % |
Вірмени | 445 | 0,06 % | 15 | 0,00 % | 10 | 0,00 % |
Чуваші | 50 | 0,01 % | 31 | 0,00 % | 7 | 0,00 % |
інші | 518 | 0,07 % | 155 | 0,02 % | 137 | 0,02 % |
Примітки
- ↑ Чиселність постоянного населения на 1 січня (PDF). Киргизстат. Процитовано 13 вересня 2014.
{{cite web}}
: Cite має пустий невідомий параметр:|4=
(довідка)[недоступне посилання з квітня 2019] - ↑ Велика Радянська Енциклопедія
- ↑ Географический энциклопедический словарь. Москва. «Советская энциклопедия». 1989. стор. 585(рос.)
- ↑ Демографічні тенденції, формування націй і міжетнічні відносини в Киргизії
- ↑ Перепис населення Киргизстану 2009. Ошська область (рос.)
- ↑ За переписом 1989 року хемшили включалися в склад вірмен
Посилання
- www.welcome.kg(рос.)
|
|