Опалювальний котел
Котел — пристрій для нагріву теплоносія (зазвичай це вода). Котел — основа опалювальної системи.
Загальна характеристика
Котли опалювальні бувають парові — вони призначені для виробництва пари для технологічних цілей промисловості. Найбільш широкого застосування для опалення приміщень отримали водогрійні котли, які значно безпечніші в порівнянні з іншими типами котлів. Водогрійні опалювальні котли можуть працювати в системах опалення закритого і відкритого типу, а також з примусовою або природною циркуляцією води.
Задана температура води на виході з котла підтримується регулюванням піддування повітря, що забезпечує необхідну інтенсивність горіння палива. Пульт керування припиняє піддув повітря при досягненні заданої температури води і відновлює піддув при падінні температури нижче заданої.
Котли опалення мають різну класифікацію, але прийнято розділяти їх за типом використовуваного палива.[1]
Класифікація
- газові,
- звичайні газові
- конденсаційні газові
- електричні,[2]
- рідкопаливні,
- твердопаливні,[3]
- дров'яні котли;
- пелетні;
- котли тривалого горіння;
- котли шахтного типу (Холмова)
- піролізні
- комбіновані
Параметри опалювальних котлів
- коефіцієнт корисної дії;
- втрати при експлуатаційній готовності;
- температура димових газів
- потужність
Коефіцієнт корисної дії котла визначається як відношення вихідної теплової потужності (опалювальної потужності) до теплової потужності, що підводиться (потужності спалювання). Коефіцієнт корисної дії завжди відноситься до номінальної потужності, і тому вимірюється в сталому стані при безперервному режимі горіння.
Втрати при експлуатаційній готовності — процентна частина потужності згорання, яка віддається в період експлуатаційної готовності, — тобто при непрацюючому пальнику під час включення котла — через його поверхню навколишньому повітрю унаслідок випромінювання і конвекції. Окрім променистих втрат до втрат експлуатаційної готовності відноситься також охолоджування теплогенератора через постійно присутню тягу в димовій трубі, тобто через внутрішні циркуляційні втрати, що існують з цієї причини.
Виміри температури димових газів проводяться на вимірювальній ділянці на виході з котла. Вона залежить від температури котлової води, заданої потужності котла (навантаження на котел), а також ступеня його чистоти. Приведені дані вимірів завжди стосуються чистого котла і дійсні для стаціонарного (сталого) режиму.
Потужність опалювального котла вимірюється в кВт — цей показник позначає, яку кількість тепла може виробити котел за одиницю часу, як правило це 1 година. Завдяки цьому параметру підбирається потужність котла, який зможе покрити втрати тепла. Для швидкого розрахунку необхідної потужності котла прийнято брати до уваги співвідношення 1 кВт потужності опалювального котла до 10 квадратних метрів опалювальної площі і при умові, що висота стелі буде не вище 3 метрів. Також потрібно приймати до уваги тепловтрати стінок та вікон. На сонові цих даних це співвідношення може коригуватися в одну чи іншу сторону.
Галерея
-
Електричний котел
-
Твердопаливний котел
Див. також
Примітки
- ↑ Види котлів опалення.
- ↑ Електричний котел опалення: плюси та мінуси
- ↑ Твердопаливні котли. Приховані витрати, переваги та недоліки
Посилання
![]() | Цю статтю треба вікіфікувати для відповідності стандартам якості Вікіпедії. (січень 2017) |
![]() |
Це незавершена стаття з технології. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |