Едвард Томас Даніелл
Едвард Томас Даніелл | ||||
---|---|---|---|---|
англ. Edward Thomas Daniell | ||||
![]() | ||||
Народження | 5 червня 1804[1][2] Лондон, Сполучене Королівство[3] | |||
Смерть | 24 вересня 1842[1][2][4] (38 років) | |||
Анталія, Туреччина | ||||
Країна | ![]() | |||
Релігія | англіканство | |||
Навчання | Norwich Schoold | |||
Діяльність | художник, майстер офорту | |||
Вчитель | Joseph Stannardd | |||
Роботи в колекції | Національна галерея Канади, Єльський центр британського мистецтваd, Хантеріанський музей та картинна галереяd і Norfolk Museums Collectionsd | |||
| ||||
![]() | ||||
Едвард Томас Даніелл (англ. Edward Thomas Daniell; нар. 5 червня 1804, Лондон — пом. 24 вересня 1842, Анталія) — англійський художник, відомий своїми гравюрами і пейзажами, які він зробив під час експедиції на Близький Схід, включаючи Лікію, частина сучасної Туреччини. Він пов'язаний з Нориджською школою художників[en], групою художників, пов'язаних один з одним місцем розташування та особистими та професійними відносинами, які в основному були натхненні сільською місцевістю Норфолка.
Народившись у Лондоні у багатих батьків, Даніелл виріс і здобув освіту в Норвічі, де викладав мистецтво Джону Крому[en] і Джозефу Станнарду[en]. Після отримання диплома по класиці в Коледжі Бейлліол в Оксфорді в 1828 році він був висвячений на священника в Бангемі[en] в 1832 році і призначений, а також в церкві Св. Марка[en] в Лондоні в 1834 році. Він став покровителем мистецтва і впливовим другом художника Джона Ліннелла[en]. У 1840 році, після виходу у відставку і від'їзду з Англії на Близький Схід, він відправився в Єгипет, Палестину і Сирію, і приєднався до археологічної експедиції сера Чарльза Феллоуза[en] в Лікії (нині в Туреччині) в якості ілюстратора. Там він заразився малярією і прибув до Адалії (нині відому як Анталія), маючи намір одужати, але помер від другого нападу хвороби.
Він зазвичай використовував невелику кількість кольорів для своїх акварельних картин, в основному сепія, ультрамарин, коричнево-рожевий і гумігут. Відмітний стиль його акварелей був частково під впливом крім, Вільяма Тернера і Джона Селла Котмана[en]. Як гравер він був неперевершений іншими норвічськими художниками у використанні сухої голки[6], і він передбачав сучасне відродження офорту, яке почалося в 1850-х роках. Його відбитки були зроблені його другом і сусідом Генрі Нінхемом[en], на чию техніку він вплинув. Його картини про Близький Схід, можливо, були зроблені з урахуванням майбутніх робіт.
Едвард Томас Даніелл народився 6 червня 1804 року на Шарлотт-стріт[en] в центрі Лондона в сім'ї сера Томаса Даніелла, відставного генерального прокурора з Домініки, і його другої дружини Анни Дрозьє, дочки Джона Дрозера і Рудема Гренджа, Норфолк[7][8]. Перша дружина сера Томаса, з якою у нього були син Ерл і дочка Енн, померла в Лондоні в 1792 році. Їх дочка вийшла заміж за Джона Холмса в Норфолку в 1802 році і померла при пологах в 1805 році[9][10][11]. Її брат Ерл був офіцером 12-го драгунського полку до 1806 року[12].
![portrait of mother](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9b/Linnell_-_Mrs_Daniell%2C_Mother_of_the_Artist_E.T._Daniell.jpg/220px-Linnell_-_Mrs_Daniell%2C_Mother_of_the_Artist_E.T._Daniell.jpg)
Сер Томас купив землю і рабів на Підвітряних островах[en], які тоді були частиною Британської імперії. Його маєтки, в тому числі 291 акр (118 га) в затоці Дікенсона[en] на Антигуа, були куплені в 1779 році у сім'ї його першої дружини[12]. Він вийшов на пенсію і переїхав на захід Норфолка[13], але його здоров'я погіршилося і він помер від раку в 1806 році, залишивши молоду вдову і малолітнього сина[14][15]. Він залишив їй свої домініканські землі, а своє майно на Антигуа — своєму дорослому синові Ерлу за умови, що він забезпечить гарантований річний дохід у розмірі 300 фунтів стерлінгів сім'ї в Норфолку[16]. Енн Даніелл та її син переїхали в будинок на вулиці Сент-Джайлза-стріт в Норвічі[8]. Вона померла в 1836 році у віці 64 років і була похована в Наві в церкві Святої Марії Кослані[17].
Едвард Даніелл виріс зі своєю матір'ю в Норвічі і здобув освіту в Норвічській гімназії[en], де майстром малювання був Джон Кром[18][7]. Який був залучений у світ мистецтва в молодому віці; брати Томас і Чамберс Голл[en] написали художнику Джону Ліннеллу в 1822 році про «нашого молодого друга Містера Деніелса, який супроводжував нас у ваш будинок минулого тижня і який хоче володіти малюванням»[19].
9 грудня 1823 року, у віці 19 років, Даніелл вступив до Коледжу Бейлліол в Оксфорді, щоб читати класику[18]. Він закінчив коледж в листопаді 1828 року[20], незважаючи на те, що не приділяв належної уваги своїм дослідженням на користь мистецтва[19]. У листі до Ліннелла він писав: «я вважаю, що іспити, які я готую в наступному місяці, вимагають більш близького застосування до моїх літературних досліджень, ніж я уявляв, і що я не повинен намагатися служити двом майстрам»[19]. Він познайомився з офортом Джозефом Станнардом, і під час канікул він практикувався в Станнарда, за кутом від його власного будинку[18][7]. 25 травня 1831 року він отримав ступінь магістра мистецтв[en][19].
У Даніелла були фінансові кошти для поїздок за кордон у пошуках предметів для малювання[21]; з художників Нориджської школи, тільки Джон Селл Котман подорожував далі[22]. У 1829—1830 роках Даніелл провів місяці між вивченням класики і отриманням ступеня магістра у Гранд-турі по — Франції, Італії, Німеччині та Швейцарії, створюючи мальовничі масляні картини і акварелі, які мистецтвознавець Вільям Дікс описував як «центровані виступи, пофарбовані рідким пензлем і демонструють тонке розуміння тону»[23][24].
Маршрут, по якому Даніелл пройшов за вісімнадцять місяців на континенті, розкривається о замовленнях його картин. Його подорожі по Швейцарії нагадують подорожі художника Джеймса Паттісона Кокберна[en], який опублікував свій Swiss Scenery («Швейцарський пейзаж») в 1820 році[25]. У Римі та Неаполі він познайомився з художником Томасом Увінсом[en].
Даніелл, можливо, також відвідав Іспанію, так як його гравюри країни були скопійовані художником Генрі Нінхемом, але немає прямих доказів, що він був там. Можливо, він повернувся додому до часу похорону Джозефа Станнарда, який помер від туберкульозу 7 грудня 1830 року у віці 33 років[19].
Влітку 1832 року Даніелл відправився в подорож по Шотландії в супроводі двох сучасників з Оксфорда, Джорджа Денісона[en] і Едмунда Вокера Геда[en][26]. Поїздка дала йому предметний матеріал і вплинула на його використання гравюри сухої голки, оскільки він зміг вивчити роботу таких офортників[27], як Ендрю Геддес[en][28]. У «The Etchings of E. T. Daniell» Джейн Тістлетвейт писав, що його шотландські сцени «свідчать у своїх суб'єктах про його ентузіазм до красот Шотландії, а техніка — про його майже вірне знайомство з шотландськими офортами»[26].
- ↑ а б RKDartists
- ↑ а б Edward Thomas Daniell — OUP, 2006. — ISBN 978-0-19-977378-7
- ↑ https://rkd.nl/explore/artists/19957
- ↑ Moore A. W. Daniell, Edward Thomas // Grove Art Online / J. Turner — [Oxford, England], Houndmills, Basingstoke, England, New York: OUP, 2017. — doi:10.1093/GAO/9781884446054.ARTICLE.T021346
- ↑ Identifiants et Référentiels — ABES, 2011.
- ↑ Hardie, 1966, с. 69.
- ↑ а б в Smail, 2004.
- ↑ а б Moore, 1985, с. 97.
- ↑ Phillimore, Johnson та Bloom, 1910.
- ↑ John Jun. Holmes in "Bishop's transcripts for the Archdeaconry of Norfolk, 1686–1941", FamilySearch (John Jun. Holmes). Citing Bishop's transcripts for the Archdeaconry of Norfolk, 1686–1941. (потрібна безкоштовна реєстрація) [Архівовано 28 листопада 2021 у Wayback Machine.]
- ↑ Births, Deaths, Marriages and Obituaries. Morning Post. British Library Newspapers. 24 травня 1805. Архів оригіналу за 13 грудня 2020. Процитовано 10 липня 2020.
- ↑ а б Oliver, 1896, с. 184—186.
- ↑ Oliver, 1909, с. 177.
- ↑ Oliver, 1909, с. 225.
- ↑ Image 587 in "Baptisms, marriages and burials, 1773–1782", FamilySearch (Image 587). Citing Bishop's transcripts for Yarmouth. (потрібна безкоштовна реєстрація)
- ↑ Oliver, 1896, с. 186.
- ↑ Beecheno, 1889, с. 5—6.
- ↑ а б в Dickes, 1905, с. 543.
- ↑ а б в г д Thistlethwaite, 1974, с. 1.
- ↑ :* University and Clerical intelligence. The Standard. № 479. London. 28 листопада 1828. с. 1.
- ↑ Searle, 2015, с. 65.
- ↑ Searle, 2015, с. 113.
- ↑ Dickes, 1905, с. 544.
- ↑ Moore, 1985, с. 110.
- ↑ Thistlethwaite, 1974, с. 2.
- ↑ а б Thistlethwaite, 1974, с. 3.
- ↑ Moore, 1985, с. 97—98.
- ↑ Searle, 2015, с. 64.
- Beecheno, Frederick R. (1889). E. T. Daniell: a memoir. Privately printed (Limited edition of 50 copies). OCLC 27318993.
- Binyon, Laurence (1899). Edward Thomas Daniell, Painter and Etcher. The Dome. London. IV (12). OCLC 665160418. Процитовано 17 липня 2020.
- Clifford, Derek Plint (1965). Watercolours of the Norwich School. London: Cory, Adams & Mackay. OCLC 1624701.
- Cundall, Herbert Minton (1920). Holme, Geoffrey (ред.). The Norwich School. London: Geoffrey Holme Ltd. OCLC 651802612.
- Daniell, Edward Thomas; Palgrave, Robert Harry Inglis (1882). Twelve etchings by the Reverend E. T. Daniell with a short notice of his life by R.H. Inglis Palgrave. Great Yarmouth. OCLC 558920940.
- Day, Harold (1968). East Anglian Painters. Т. II. Eastbourne, UK: Eastbourne Fine Art. ISBN 978-0-902010-10-9.
- Dickes, William Frederick (1905). The Norwich School of Painting: being a full account of the Norwich exhibitions, the lives of the painters, the lists of their respective exhibits, and descriptions of the pictures. London; Norwich: Jarrold & Sons Ltd. OCLC 192940599.
- Forbes, Edward (26 листопада 1842). The Late Rev. E.T. Daniell. The Athenaeum. London (787): 1014—1015. Архів оригіналу за 13 листопада 2020. Процитовано 17 грудня 2018.
- Forbes, Edward; Spratt, Thomas Abel Brimage (1847). Travels in Lycia, Milyas, and the Cibyratis, in company with the Late E. T. Daniell. London: John van Voorst. LCCN 05010095. Volumes 1 and 2
- Geological Society of London (1838). Proceedings of the Geological Society of London, November 1833 to June 1838. Т. 2. London: R. & J.E. Taylor. OCLC 1050830712.
- Graves, Algernon (1905). The Royal Academy of Arts; a complete dictionary of contributors and their work from its foundation in 1769 to 1904. Т. 2. London: H. Graves. OCLC 1066795832.
- Graves, Algernon (1895). A dictionary of artists who have exhibited works in the principal London exhibitions from 1760 to 1893. London: H. Graves. OCLC 758406892.
- Hamilton, James (1997). Turner. London: Hodder & Stoughton. ISBN 978-1-4000-6015-3. (потрібна безкоштовна реєстрація)
- Hardie, Martin (1921). The British school of etching, being a lecture delivered to the Print Collectors' Club. London: Print Collectors' Club. ISBN 978-1-164-14764-0.
- Hardie, Martin (1966). Water-colour Painting in Britain. Т. 2 The Romantic Period. London: B.T. Batsford Ltd. ISBN 978-0-7134-0717-4. (потрібна безкоштовна реєстрація)
- Hemingway, Andrew (1979). The Norwich School of Painters 1803–1833. Oxford: Phaidon. ISBN 978-0-7148-2001-9.
- Hemingway, Andrew (2017). Cultural Philanthropy and the Invention of the Norwich School. Landscape between ideology and the aesthetic: Marxist essays on British art and art theory, 1750–1850. Leiden, Boston: Brill. ISBN 9-789-00426-900-2. Архів оригіналу за 28 листопада 2021. Процитовано 28 листопада 2021.
- Hill, G.F. (1895). Inscriptions from Lydia and Pisidia copied by Daniell and Fellows. The Journal of Hellenic Studies. London. 15. Процитовано 17 грудня 2018.
- Hooper, James (1900). Jarrolds' official illustrated guide to Norwich. London: Jarrold. OCLC 1047500582.
- Mackie, Charles (1901). Norfolk Annals: A Chronological Record of Remarkable Events in the Nineteenth Century. Т. I (1801–1850). Norwich: Norfolk Chronicle. OCLC 17339408.
- Moore, Andrew W. (1985). The Norwich School of Artists. Norwich: HMSO/Norwich Museums Service. ISBN 978-0-11-701587-6.
- Oliver, Vere Langford (1909). Caribbeana: being miscellaneous papers relating to the history, genealogy, topography, and antiquities of the British West Indies. Т. I. London: Mitchell, Hughes and Clarke. LCCN 09029898.
- Oliver, Vere Langford (1896). The history of the island of Antigua, one of the Leeward Caribbees in the West Indies, from the first settlement in 1635 to the present time. Т. II. London: Mitchell and Hughes. OCLC 908980133.
- Phillimore, W P W; Johnson, Frederic; Bloom, J Harvey (1910). Norfolk Parish Registers: Marriages. Phillimore's Parish Register Series. London: Phillimore & Co. 2: 105—120. OCLC 504630626.
- Quiller-Couch, Arthur Thomas (1895). Journals and Correspondence of Lady Eastlake. Т. 1. London: John Murray. OCLC 833587661.
- Rajnai, Miklos; Stevens, Mary (1976). The Norwich Society of Artists, 1805–1833: a dictionary of contributors and their work. Norwich: Norfolk Museums Service for the Paul Mellon Centre for Studies in British Art. ISBN 978-0-903101-29-5.
- Salaman, Malcolm C. (1914). Holme, Charles (ред.). The great painter-etchers from Rembrandt to Whistler. London: The Studio Ltd. LCCN 14002883.
- Searle, Geoffrey R. (2015). Etchings of the Norwich School. Norwich: Lasse Press. ISBN 978-0-95687-589-1.
- Severis, Rita C. (2000). Travelling artists in Cyprus, 1700–1960. London; Wappingers' Falls, New York: Philip Wilson Publishers. ISBN 978-0-85-667522-5. (потрібна безкоштовна реєстрація)
- Sheldon, Julie (2009). The Letters of Elizabeth Rigby, Lady Eastlake (PDF). Liverpool: Liverpool University Press. ISBN 978-1-84631-194-9. Архів оригіналу (PDF) за 28 листопада 2021. Процитовано 28 листопада 2021.
- Story, Alfred Thomas (1892). XVII. The Life of John Linnell. Т. 1. London: Bentley and Son. OCLC 833744497.
- Thistlethwaite, Jane (1974). The etchings of E. T. Daniell. Norfolk Archaeology. Norwich. 36: 1—22. doi:10.5284/1078074. OCLC 1979600. Архів оригіналу за 28 листопада 2021. Процитовано 28 листопада 2021.
- Walpole, Josephine (1997). Art and Artists of the Norwich School. Woodbridge, UK: Antique Collectors' Club. ISBN 978-1-85149-261-9.
- White, Joseph Blanco (1845). The life of Joseph Blanco White. Т. III. London: J. Chapman. OCLC 225022207.
- Works relating to Edward Thomas Daniell [Архівовано 9 січня 2019 у Wayback Machine.] in the Norfolk Museums Collections
- Works by Edward Thomas Daniell [Архівовано 28 листопада 2021 у Wayback Machine.] in the British Museum.
- Works by Edward Thomas Daniell [Архівовано 28 листопада 2021 у Wayback Machine.] in the Yale Center for British Art
- Parish records for Banham, from 19 October 1832 to 23 March 1834, written by Edward Thomas Daniell: 1832 (image 64 onwards), 1833 (image 60 onwards) and 1834 (image 56 onwards). FamilySearch (потрібна безкоштовна реєстрація)
- Extract of a letter from Edward Daniell [Архівовано 28 листопада 2021 у Wayback Machine.] to The Athenaeum, describing some of the events of the expedition in Lycia