Сущин
![]() | Ця стаття має кілька недоліків. Будь ласка, допоможіть удосконалити її або обговоріть ці проблеми на сторінці обговорення.
|
село Сущин | |
---|---|
![]() | |
Країна | ![]() |
Область | Тернопільська область |
Район | Тернопільський район |
Громада | Теребовлянська міська громада |
Основні дані | |
Засноване | 1564 |
Населення | 437 |
Територія | 2,054 км² |
Густота населення | 251,220 осіб/км² |
Поштовий індекс | 48131 |
Телефонний код | +380 3551 |
Географічні дані | |
Географічні координати | 49°22′47″ пн. ш. 25°43′58″ сх. д. / 49.37972° пн. ш. 25.73278° сх. д.Координати: 49°22′47″ пн. ш. 25°43′58″ сх. д. / 49.37972° пн. ш. 25.73278° сх. д. |
Місцева влада | |
Адреса ради | с. Сущин, Теребовлянський р-н, Тернопільська обл., 48131 |
Сільський голова | Безкоровайний Андрій Григорович |
Карта | |
Мапа | |
![]() | |
|
Сущи́н — село в Україні, у Теребовлянській міській громаді Тернопільського району ,Тернопільської області, України. До 2015 був центром сільради, якій підпорядковане село Остальці. Від 2015 у складі Теребовлянської міської громади. Розташоване на лівому березі річки Гнізна
Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області» увійшло до складу Теребовлянської міської громади [1]
Населення — 437 осіб (2015).
На околиці села є пам'ятка природи — Сущинські джерела.
Історія
Поблизу села виявлено археологічні пам'ятки черняхівської культури.
Перша писемна згадка — 1512.
Діяли «Просвіта» й інші українські товариства.
15 червня 1934 р. село Сущин передане до Теребовлянського повіту з Тернопільського[2]
Релігія
Є церква св. Юрія (1863), «фігура» Матері Божої., костел
Пам'ятки
Маєток XIX ст.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f5/%D0%9C%D0%B0%D1%94%D1%82%D0%BE%D0%BA_XIX_%D1%81%D1%82.jpg/220px-%D0%9C%D0%B0%D1%94%D1%82%D0%BE%D0%BA_XIX_%D1%81%D1%82.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/69/%D0%9C%D0%B0%D1%94%D1%82%D0%BE%D0%BA_%D0%9F%D1%96%D0%BD%D1%96%D0%BD%D1%81%D1%8C%D0%BA%D0%B8%D1%85.jpg/220px-%D0%9C%D0%B0%D1%94%D1%82%D0%BE%D0%BA_%D0%9F%D1%96%D0%BD%D1%96%D0%BD%D1%81%D1%8C%D0%BA%D0%B8%D1%85.jpg)
Маєток був споруджений в кінці XVIII століття родиною Коритовських та спочатку належав Юліані-Маріані Коритовській (Juliana Mariana Korytowska) (1815—1888), донці Францішека Коритовського (Franciszek Korytowski «z Plotycza». В кінці XIX та в першій половині XX століття власником цих сіл був Александр Пінінський (Aleksandr August Erazm Piniński) (02.06.1864 р.-16.05.1902 р.) Невелика за розміром, одноповерхова будівля з фасаду прикрашена портиком коринфського ордену. З протилежної сторони фасад будинку прикрашений великою колонадою. Звідси також відкривається красивий вид на річкову долину, збереглися частково дерева, що росли в саду за будинком.
Церква св. Юрія 1863 р.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fd/%D0%A6%D0%B5%D1%80%D0%BA%D0%B2%D0%B0_%D1%81%D0%B2._%D0%AE%D1%80%D1%96%D1%8F_%D0%B2_%D0%A1%D1%83%D1%89%D0%B8%D0%BD%D1%96.jpg/220px-%D0%A6%D0%B5%D1%80%D0%BA%D0%B2%D0%B0_%D1%81%D0%B2._%D0%AE%D1%80%D1%96%D1%8F_%D0%B2_%D0%A1%D1%83%D1%89%D0%B8%D0%BD%D1%96.jpg)
Церква освячена іменами двох святих, святий Юрій –патрон Сущина, святий Дмитро-патрон Осталець. Жителі двох сіл належать до однієї парафії храму в Сущині. Дзвіниця церкви дерев'яна. Перенасли її в село Сущин із села Остальці, після того, як в Остальцях згоріла дерев'яна церква святого Дмитрія. Дзвіниця знаходиться поруч з церквою, але вже не використовується. При вході на церковне подвір'я височить вже нова дзвіниця на три дзвони. Один зветься «Дмитро», другий «Юрій».
Костел 1919 р.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/76/%D0%9A%D0%BE%D1%81%D1%82%D0%B5%D0%BB_%D0%B2_%D0%A1%D1%83%D1%89%D0%B8%D0%BD%D1%96.jpg/220px-%D0%9A%D0%BE%D1%81%D1%82%D0%B5%D0%BB_%D0%B2_%D0%A1%D1%83%D1%89%D0%B8%D0%BD%D1%96.jpg)
Костел був споруджений на початку XX століття (до 1919 року), коштом місцевого заможного господаря Миколи Фрица. За власні кошти він купив і дзвін який зараз стоїть на дзвіниці православної церкви, що знаходиться на пагорбі поруч. Коли костел було освячено то провадити меси у храмі приїздив ксьондз із сусіднього села Лошнів. З 1995 року в костелі відновлено відправи для греко-католицької громади села. В тій порі було споруджено і дзвіницю для греко-католицького храму, реставровано храм та замінено покрівля.
Споруджено пам'ятник воїнам-односельцям, полеглим у німецько-радянській війні (1986), насипано символічну могилу Борцям за волю України (1991), встановлено пам'ятний хрест на честь скасування панщини.
Тут відбулося перепоховання 14 повстанців УПА, закатованих НКВС 1946. Коло них була знайдена граната, вид якої тягнувся дріт — мабуть, приготовлений подарунок родичам, які б намагались відкопати. Нове поховання — біля могили Січових Стрільців[3].
Соціальна сфера
Працюють ЗОШ 1-2 ступ., Будинок культури, бібліотека, ФАП, відділення зв'язку, торговельний заклад.
Примітки
- ↑ Кабінет Міністрів України - Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Тернопільської області. www.kmu.gov.ua (ua) . Процитовано 17 жовтня 2021.
- ↑ Rozporządzenie Rady Ministrów z dnia 28 maja 1934 r. o zmianie granic powiatów tarnopolskiego i trembowelskiego w województwie tarnopolskiem. (пол.)
- ↑ Р. «Свобода» 20.6.91
Література
- Бігус М., Ковальков Ю. Сущин // Тернопільський енциклопедичний словник : у 4 т. / редкол.: Г. Яворський та ін. — Тернопіль : Видавничо-поліграфічний комбінат «Збруч», 2008. — Т. 3 : П — Я. — С. 376. — ISBN 978-966-528-279-2.
|
|