Роберто Мартінес
![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
Особисті дані | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Повне ім'я | Роберто Мартінес Монтоліу | |||||||||||||||||||||||||||||||||
Народження | 13 липня 1973 (51 рік) | |||||||||||||||||||||||||||||||||
Балаге, Іспанія | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
Зріст | 178 см | |||||||||||||||||||||||||||||||||
Вага | 75 кг | |||||||||||||||||||||||||||||||||
Громадянство | ![]() | |||||||||||||||||||||||||||||||||
Позиція | півзахисник | |||||||||||||||||||||||||||||||||
Професіональні клуби* | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||
Тренерська діяльність** | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||||||||||||||||||
* Ігри та голи за професіональні клуби | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
** Тільки на посаді головного тренера. | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
Роберто Мартінес (ісп. Roberto Martínez, нар. 13 липня 1973, Балаге) — іспанський футболіст, що грав на позиції півзахисника. Після завершення ігрової кар'єри — тренер.
Виступав на батьківщині за клуби «Реал Сарагоса» та «Балаге», проте більшу частину ігрової та тренерської кар'єри провів у Великій Британії. В статусі тренера є володарем Кубка Англії.
Мартінес почав кар'єру в клубі свого рідного міста «Балаге» в одному з нижчих дивізіонів Іспанії. Він виступав за різні молодіжні команди «Балаге», поки у віці 16 років не перебрався в «Сарагосу». 20 червня 1993 року він дебютував у складі «Сарагоси» в Ла Лізі, вийшовши на заміну в матчі останнього туру проти «Атлетіко Мадрид». 1994 року Мартінес повернувся в «Багагер», де відіграв один сезон.
25 липня 1995 року Мартінес перебрався в англійська клуб «Віган Атлетік», що виступав тоді в Третьому дивізіоні Англії[1]. Протягом шести років він регулярно виходив на поле в стартовому складі. За цей час команда зуміла перемогти в Третьому дивізіоні та виграти Трофей Футбольної ліги. Сам Мартінес у два дебютних сезони в «Вігані» включався в команду року в Третьому дивізіоні за версією ПФА, а в сезоні 1995/96 був названий гравцем року у своїй команді.
2001 року Мартінес на правах вільного агента перебрався в шотландський «Мотервелл»[2], де відіграв один сезон[3], вийшовши на поле в 16 матчах.
Наступного року перейшов в «Волсолл», але там і зовсім провів лише половину сезону, після чого перебрався в «Свонсі Сіті»[4], де через деякий час став капітаном[5]. З 2003 по 2006 він захищав кольори «Свонсі»[5]. У сезоні 2004/05 команда разом з Мартінесом зуміла вийти з Другої ліги в Першу.
У травні 2006 року на правах вільного агента перейшов в «Честер Сіті»[6], за який грав до лютого 2007 року, коли закінчив ігрову кар'єру та повернувся в «Свонсі» на посаду головного тренера[7].
У лютому 2007 року керівництво «Свонсі Сіті» запропонувало Мартінесу посаду головного тренера команди. У дебютному сезоні під керівництвом Мартінеса команда зазнала лише однієї поразки в 11 матчах, але в підсумку зупинилися за крок від зони плей-офф[8]. У першому ж повному сезоні в «Свонсі» Мартінес зумів зробити команду переможцем Першої ліги. Таким чином, клуб вперше за 24 роки досяг Чемпіоншипа[8], а сам Мартінес був визнаний тренером року в Першій лізі за версією LMA[9]. У квітні 2008 року Мартінес підписав зі «Свонсі» новий довгостроковий контракт[10].
«Свонсі» Мартінеса продовжив показувати гідний футбол і рівнем вище в системі футбольних ліг Англії: в дебютному сезоні валлійці зайняли в Чемпіоншипі восьме місце, зупинившись лише за два кроки від зони плей-оф. Успіхи молодого тренера не залишилися непоміченими, і в червні 2009 року «Селтік» та «Віган Атлетік» зробили в «Свонсі» запит про можливість ведення переговорів з Мартінесом[11][12]. Через кілька днів переговорів Роберто очолив клуб Прем'єр-ліги «Віган»[13].
Багато шанувальників «Свонсі» засудили перехід Мартінеса в інший клуб, оскільки раніше він давав коментарі, що покине валлійський клуб лише якщо буде звільнений[14][15]. За словами самого Мартінеса, йому важко далося це рішення, але можливість керувати в Прем'єр-лізі клубом, в якому почалася його британська кар'єра, була занадто привабливою[16].
Перший матч під керівництвом Мартінеса «Віган» провів 15 серпня 2009 року, в гостях перемігши «Астон Віллу» з рахунком 2:0[17]. За цим виїзним успіхом було дві домашніх невдачі: спочатку «Віган Атлетік» поступився з рахунком 0:1 «Вулвергемптону»[18], а потім були розгромлені «Манчестер Юнайтед» 0:5[19]. Дебютний сезон Мартінеса в Прем'єр-ліги вийшов украй неоднозначним: з одного боку, клуб зміг домогтися ряду домашніх перемог над визнаними лідерами англійського футболу: «Челсі»[20], «Ліверпулем»[21] і «Арсеналом»[22]; з іншого, проміжні успіхи супроводжувалися важкими поразками, найбільші з яких клуб зазнав від «Тоттенгема» (1:9)[23] та «Челсі» (0:8)[24]. У підсумку «Віган» закінчив сезон на 16 місці, зумівши залишитися в АПЛ, однак різниця м'ячів −42 була найгіршою в лізі.
На 16 місці в чемпіонаті закінчив «Віган» і наступний сезон. 10 червня 2011 року було оголошено, що Мартінес відхилив пропозицію очолити «Астон Віллу» та продовжив контракт з «Віганом»[25].
Сезон 2011/12 вийшов для «Вігана» вкрай складним: у трьох стартових турах клуб зміг взяти 5 очок, однак після цього наступила серія з 8 поразок поспіль. У перших 29 турах, «летікс» перемогли лише в 4 іграх та здавалося, що виліт з АПЛ неминучий, однак в останніх 9 іграх команда змінилася і здобула 7 перемог, у тому числі в гостях над «Ліверпулем», вдома над «Манчестер Юнайтед» і в гостях над «Арсеналом». У підсумку «Віган» фінішував на 15 рядку турнірної таблиці, а Мартінес у квітні 2012 року вперше в кар'єрі був визнаний тренером місяця АПЛ[26].
17 травня 2012 року власник «Вігана» Дейв Вілан підтвердив, що Мартінес отримав дозвіл вести переговори з «Ліверпулем», проте у результаті посаду головного тренера «червоних» зайняв Брендан Роджерс зі «Свонсі»[27].
Вкрай неоднозначним вийшов для «Вігана» Мартінеса сезон 2012/13. 11 травня 2013 року клуб вперше у своїй історії зумів завоювати Кубок Англії, перемігши в фіналі «Манчестер Сіті» з рахунком 1:0[28]. Переможний гол у компенсований час забив Бен Вотсон[28]. Проте вже через три дні вболівальників «Вігана» чекало розчарування: програвши «Арсеналу» з рахунком 1:4, «летікс» покинули Прем'єр-лігу[29].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8c/Roberto_Mart%C3%ADnez_-_Everton.jpg/210px-Roberto_Mart%C3%ADnez_-_Everton.jpg)
28 травня 2013 року власник «Вігана» Дейв Вілан заявив, що Мартінес отримав дозвіл клубу вести переговори з «Евертоном» про призначення на посаду головного тренера, що стала вакантною після переходу Девіда Моєса в «Манчестер Юнайтед»[30].
5 червня 2013 року «Евертон» після підписання контракту на 4 роки оголосив про призначення Мартінеса на посаду головного тренера[31]. Таким чином, він став першим тренером не з Великої Британії або Ірландії за всю історію клубу. За перехід Мартінеса клуб з Ліверпуля заплатив 1,5 мільйона фунтів стерлінгів[32]. Разом з Мартінесом на «Гудісон-Парк» перебрався і його тренерський штаб з «Вігана»: асистент головного тренера Грем Джонс[en], тренер воротарів Іньякі Бергара[en], тренер з фізпідготовки Річард Еванс[en] і головний скаут Кевін Рівз[en][33].
Перший офіційний матч як головний тренер «Евертона» Мартінес провів 17 серпня: виїзна гра проти «Норвіч Сіті» завершилася внічию 2:2[34]. Першої перемоги в «Евертоні» у Прем'єр-лізі Мартінесу вдалося домогтися 14 вересня, коли команда на своєму полі зуміла переграти «Челсі» з рахунком 1:0[35]. Гостьова перемога над «Вест Гем Юнайтед» з рахунком 3:2 в наступному турі означала, що Мартінес став першим тренером в історії клубу, що не зазнав поразок у своїх перших шести матчах в «Евертоні»[36].
За підсумками дебютного сезону Мартінеса в «Евертоні» клуб зайняв п'яту сходинку в турнірній таблиці англійської Прем'єр-ліги та вперше за 4 роки завоював місце в єврокубках. Крім того, «Евертон» оновив власні рекорди за кількістю набраних очок (72) і здобутих перемог (21) в епоху АПЛ.
13 червня 2014 року стало відомо, що Мартінес продовжив свій контракт з «Евертоном», який тепер буде діяти до 2019 року[37].
У червні 2009 року Мартінес одружився зі своєю шотландською дівчиною Бет Томпсон в Соборі Св. Джозефа в Свонсі[38]. Вони були разом протягом семи років, з того часу як Роберто зустрів її в Шотландії під час виступів за «Мотеруелл» 2002 року[39]. У них є дочка Луелья[40].
- «Реал Сарагоса»
- Володар Кубка Іспанії: 1993/94
- «Віган Атлетик»
- Чемпіон Третього дивізіону: 1996/97
- Володар Трофея Футбольної ліги: 1998/99
- «Свонсі Сіті»
- Володар Трофея Футбольної ліги: 2005/06
- «Свонсі Сіті»
- Чемпіон Першої Футбольної ліги: 2007/08
- «Віган Атлетик»
- Володар Кубка Англії: 2012/13
- Бельгія
- Член команди року у Третьому дивізіоні за версією ПФА: 1995/96, 1996/97
- Гравець року ФК «Віган Атлетік»: 1995/96
- Тренер року в Першій Футбольній лізі за версією LMA: 2007/08
- Тренер місяця англійської Прем'єр-ліги: квітень 2012
Клуб | Сезон | Ліга | Кубки | Єврокубки | Інше | Разом | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Ігри | Голи | Ігри | Голи | Ігри | Голи | Ігри | Голи | Ігри | Голи | ||
![]() |
1993/94 | 1 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 |
Разом | 1 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | |
![]() |
1995/96 | 42 | 9 | 6 | 4 | 0 | 0 | 2 | 0 | 50 | 13 |
1996/97 | 43 | 4 | 3 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 47 | 5 | |
1997/98 | 33 | 1 | 3 | 1 | 0 | 0 | 3 | 0 | 39 | 2 | |
1998/99 | 10 | 0 | 3 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 14 | 0 | |
1999/00 | 25 | 3 | 5 | 0 | 0 | 0 | 3 | 1 | 33 | 4 | |
2000/01 | 34 | 0 | 7 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 43 | 0 | |
Разом | 187 | 17 | 27 | 5 | 0 | 0 | 12 | 2 | 226 | 24 | |
![]() |
2001/02 | 16 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 16 | 0 |
Разом | 16 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 16 | 0 | |
![]() |
2002/03 | 6 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 6 | 0 |
Разом | 6 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 6 | 0 | |
![]() |
2002/03 | 19 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 19 | 2 |
2003/04 | 27 | 0 | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 30 | 0 | |
2004/05 | 37 | 0 | 3 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 42 | 0 | |
2005/06 | 39 | 2 | 2 | 0 | 0 | 0 | 7 | 0 | 48 | 2 | |
Разом | 122 | 4 | 8 | 0 | 0 | 0 | 9 | 0 | 139 | 4 | |
![]() |
2006/07 | 31 | 3 | 6 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 38 | 3 |
Разом | 31 | 3 | 6 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 38 | 3 | |
Всього за кар'єру | 363 | 24 | 42 | 5 | 0 | 0 | 22 | 2 | 427 | 31 |
- Станом на 12 березня 2015.
Клуб | Початок роботи |
Завершення роботи |
Показники | ||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
М | В | Н | П | % | |||
![]() |
25 лютого 2007 | 15 червня 2009 | 126 | 63 | 37 | 26 | 50,00 |
![]() |
15 червня 2009 | 5 червня 2013 | 175 | 51 | 47 | 77 | 29,14 |
![]() |
5 червня 2013 | 84 | 37 | 22 | 25 | 44,04 | |
Разом | 385 | 151 | 106 | 128 | 39,22 |
- ↑ Wigan finally land boss Martinez (англ.). BBC. 15 червня 2009. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Martinez joins the Motherwell set (англ.). BBC. 3 липня 2001. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Motherwell axe 19 players (англ.). BBC. 29 квітня 2002. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Saddlers split with Martinez (англ.). icBirmingham. 25 січня 2003. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ а б Swansea release skipper Martinez (англ.). BBC. 30 травня 2006. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Chester snap up ex-Swan Martinez (англ.). BBC. 29 липня 2006. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Martinez sure of Swansea success (англ.). BBC. 25 лютого 2007. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ а б Dulin, David (13 квітня 2008). Martinez is the toast of Swansea (англ.). BBC. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Martinez crowned manager of year (англ.). BBC. 13 травня 2008. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Martinez agrees 'improved' deal (англ.). BBC. 23 квітня 2008. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Martinez is Wigan's first choice (англ.). BBC. 3 червня 2009. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Celtic want Swans boss Martinez (англ.). BBC. 1 червня 2009. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Wigan explain Martinez deal delay (англ.). BBC. 12 червня 2009. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Respected and cultured, Martinez could prove a real coup for Celtic (англ.). The Scotsman. 1 червня 2009. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Abbandonato, Paul (18 червня 2009). Roberto Martinez is the fallen hero with Swansea City fans (англ.). Wales Online. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Martinez pleads for forgiveness (англ.). BBC. 16 червня 2009. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Rodallega screamer silences Villa (англ.). Sky Sports. 15 серпня 2009. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Keogh downs Wigan (англ.). Sky Sports. 18 серпня 2009. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Five-star United run riot (англ.). Sky Sports. 23 серпня 2009. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Wigan punish ten-man Chelsea (англ.). Sky Sports. 26 вересня 2009. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Latics defy lacklustre Reds (англ.). Sky Sports. 29 березня 2010. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Gunners left in tatters (англ.). Sky Sports. 18 квітня 2010. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Super Spurs smash Wigan (англ.). Sky Sports. 29 листопада 2009. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Carlo delivers Chelsea the title (англ.). Sky Sports. 9 травня 2010. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Club statement: Roberto Martinez (англ.). 10 червня 2011. Архів оригіналу за 12 червня 2011. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Roberto Martinez and Nikica Jelavic win monthly awards (англ.). BBC. 4 травня 2012. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Brendan Rodgers 'no' to Liverpool talks but Roberto Martinez in frame (англ.). BBC. 18 травня 2012. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ а б «Уиган» впервые в истории выиграл Кубок Англии (рос.). Sports.ru. 11 травня 2013. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ «Уиган» вылетел из АПЛ (рос.). Sports.ru. 15 травня 2013. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Wigan manager Roberto Martinez to leave and will hold talks with Івrton (англ.). Sky Sports. 28 травня 2013. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Blues Appoint Martinez (англ.). Официальный сайт ФК «Эвертон». 5 червня 2013. Архів оригіналу за 5 червня 2013. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Roberto Martinez switch from Wigan to Івrton is sealed (англ.). Daily Express. 4 червня 2013. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Gamble, Matthew (4 липня 2013). Backroom Staff Appointed (англ.). Официальный сайт ФК «Эвертон». Архів оригіналу за 2 січня 2014. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Premier League: Івrton draw 2-2 with Norwich at Carrow Road (англ.). Sky Sports. 17 серпня 2013. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Premier League: Івrton defeat Chelsea 1-0 thanks to Steven Naismith's header (англ.). Sky Sports. 19 вересня 2013. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ O’Keeffe, Greg (23 вересня 2013). Івrton FC fightback shows plenty of positives for the Blues (англ.). Liverpool Echo. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Роберто Мартинес продлил контракт с «Эвертоном» (рос.). Sports.ru. 13 червня 2014. Процитовано 22 червня 2014.
- ↑ Roberto Martinez is married in Swansea (англ.). Wales Online. 28 червня 2009. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ Wathan, Chris (22 листопада 2008). El Gaffer: Swansea City manager Roberto Martinez (англ.). Wales Online. Процитовано 1 січня 2014.
- ↑ McNulty, Phil (23 листопада 2013). Івrton 3-3 Liverpool: five things we learned from a thrilling derby (англ.). BBC Sport. Процитовано 1 січня 2014.
- Профіль гравця на сайті soccerbase.com (англ.)
- Профіль тренера на сайті soccerbase.com (англ.)
- Профіль на сайті worldfootball.net (англ.)
![]() |
Це незавершена стаття про футболіста. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
- Народились 13 липня
- Народились 1973
- Тренери ФК «Евертон»
- Іспанські футболісти
- Іспанські футбольні тренери
- Футболісти «Реала» (Сарагоса)
- Футболісти «Балаге»
- Футболісти «Віган Атлетік»
- Футболісти «Мотервелла»
- Футболісти «Волсолла»
- Футболісти «Свонсі Сіті»
- Футболісти «Честер Сіті»
- Тренери ФК «Свонсі Сіті»
- Тренери ФК «Віган Атлетік»
- Тренери збірної Бельгії з футболу
- Тренери чемпіонату світу з футболу 2018
- Тренери чемпіонату Європи з футболу 2020
- Тренери чемпіонату світу з футболу 2022
- Іспанські футбольні легіонери
- Футбольні легіонери в Англії
- Футбольні легіонери в Шотландії
- Тренери чемпіонату Європи з футболу 2024