U-364
U-364 | ||
---|---|---|
Під прапором | ![]() | |
Спуск на воду | 21 січня 1943 року | |
Виведений зі складу флоту | 29 січня 1944 року | |
Сучасний статус | затоплений | |
Проєкт | ||
Тип ПЧ | Торпедний ДПЧ | |
Основні характеристики | ||
Швидкість (надводна) | 17,7 вузлів | |
Швидкість (підводна) | 7,6 вузлів | |
Робоча глибина занурення | 100 м | |
Гранична глибина занурення | 220 м | |
Екіпаж | 44 осіб | |
Розміри | ||
Довжина найбільша (по КВЛ) | 67,1 м | |
Ширина корпусу найб. | 6,2 м | |
Висота | 9,6 м | |
Середня осадка (по КВЛ) | 4,70 м | |
Водотоннажність надводна | 769 т | |
Озброєння | ||
Артилерія | одна палубна гармата калібру 88-мм, одна 20-мм зенітна гармата | |
Торпедно- мінне озброєння |
4 носових і один кормовий ТА. 14 торпед або 26 мін |
U-364 — німецький підводний човен типу VIIC, часів Другої світової війни[1].
Замовлення на будівництво човна було віддане 20 січня 1941 року. Човен був закладений на верфі суднобудівної компанії «Flensburger Schiffsbau-Ges» у Фленсбурзі 12 лютого 1942 року під заводським номером 483, спущений на воду 21 січня 1943 року, 3 травня 1943 під командуванням оберлейтенанта Пауля — Генріха Сассса увійшов до складу 5-ї флотилії. Також за час служби входив до складу 7-ї флотилії.
Човен зробив 2 бойові походи, в яких не потопив та не пошкодив жодного судна.
Потоплений 29 січня 1944 року у Біскайській затоці західніше Бордо (45°33′ пн. ш. 06°05′ зх. д. / 45.550° пн. ш. 6.083° зх. д.) глибинними бомбами «Галіфаксу». Всі 49 членів екіпажу загинули[2].
![]() |
Це незавершена стаття про підводний човен. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |