Доломіт
Доломіт | |
---|---|
![]() | |
Загальні відомості | |
Статус IMA | чинний (успадкований, G)[d][1] |
Абревіатура | Dol[2] |
Хімічна формула | CaMg(CO₃)₂[3] |
Клас мінералу | Карбонати |
Nickel-Strunz 10 | 5.AB.10[4] |
Dana 8 | 14.2.1.1 |
Генезис | гідротермальний, осадовий |
Ідентифікація | |
Колір | сірувато-білий |
Форма кристалів | ромбоедрична, призматична, таблитчаста |
Сингонія | тригональна сингонія[5] |
Спайність | досконала по {1011} |
Злам | напівраковистий |
Твердість | 3,5—4,0 |
Блиск | скляний |
Прозорість | прозорий, напівпрозорий |
Колір риси | білий |
Густина | 2,9—3,2 |
Оптичні властивості кристалів | |
Подвійне променезаломлення | δ = 0,179-0,181 |
Інші характеристики | |
Названо на честь | Деода Грате де Долом'є[6] |
Особливі характеристики | в катодних променях випромінює помаранчево-червоним, деякі відміни флюоресцують в УФ |
![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/11/Dolomit%2C_2Rumunia%3B_pseudomorfoza_po_kalcycie.jpg/200px-Dolomit%2C_2Rumunia%3B_pseudomorfoza_po_kalcycie.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fd/%D0%94%D0%BE%D0%BB%D0%BE%D0%BC%D1%96%D1%82.jpg/220px-%D0%94%D0%BE%D0%BB%D0%BE%D0%BC%D1%96%D1%82.jpg)
Доломі́т — породотвірний мінерал класу карбонатів, подвійна вуглекисла сіль кальцію і магнію.
Швидше за все, мінеральний доломіт вперше описав Карл Лінней у 1768 році. 1791 року його описав французький натураліст і геолог Деода Грате де Долом'є (1750—1801): спочатку в будівлях старого міста Риму, а пізніше за зразками, зібраними в горах, відомих під назвою Доломітові Альпи Північна Італія. Ніколас-Теодор де Соссюр вперше назвав мінерал доломітом у березні 1792 року.
У минулому доломіт також називали гірким шпатом, але він не має гіркого смаку.
Відкриття доломіту є особливо цікавим випадком у науці: історіографія приписує це швейцарському мінералогу Горацію-Бенедикту де Соссюру[7]. Він зробив хімічний аналіз у 1792 р. зі своїм сином Ніколасом-Теодором[8]. Однак вже в 1791 р. інший французький мінералог Деода Грате де Долом'є виявив інший тип вапняку в Тірольських Альпах. Ніколас-Теодор де Соссюр, нащадок відомої родини швейцарських геологів, а тому дуже добре інтегрований у наукові кола того часу, назвав цю нову скелю на свою пам'ять. Але родовище доломіту в Долом'є насправді було відкрите 12-ма роками раніше тосканським мінералогом-металургом Джованні Ардуіно (1713—1795). Хоча Долом'є і де Соссюр аналізували доломіт як багатий алюмінієм, Ардуїно зі свого боку визначив його як магнієвий вапняк. Крім того, він відразу ж формалізував фундаментальну гіпотезу, яка і сьогодні пояснює утворення цієї породи: заміщення кальцію магнієм у звичайному вапняку: «доломітові відкладення повинні бути результатом хімічної реакції на дні океану».
Хімічна формула: CaMg(CO3)2, або MgCO3 • CaCO3. Містить 30,4 % CaO; 21,8 % MgO і 47,8 % CO2. Домішки: Fe2+, Mn2+, Co2+, Pb, Zn.
Твердість 3,5—4,0; густина 2,9—3,2 г/см³. Сингонія тригональна. Колір сірувато-білий. Блиск скляний.
Мінерал використовують для виробництва скла та вогнетривів.
Розрізняють:
- доломіт залізистий (анкерит);
- доломіт кальціїстий (містить більше кальцію, ніж звичайно; нормальне співвідношення — Ca : Mg = 1);
- доломіт кобальтистий (рожевий доломіт із родовища Пржибрам (Чехія) з вмістом СоО до 3,17 %);
- доломіт магніїстий (містить магнію щодо кальцію більше, ніж у нормальному доломіті [Mg : Ca = (або більше) 1:1]);
- доломіт марганцевистий (кутнагорит);
- доломіт свинцевистий (доломіт із родовища Крейч (Каринтія, Австрія), містить свинець);
- доломіт цинковисто-свинцевистий (містить 5-10 % ZnCO3).
Округлі конкреції доломіту у вугілля — вугільні кулі.
- Вогнетривкі матеріали.
- Флюси у металургії.
- Сировина в хімічній промисловості, скляному виробництві.
- Засіб боротьби з комахами. Тонко мелений доломіт викликає абразивні матеріали і абразивна обробка руйнування хітинових покривів у комах. Найсильніший вплив відбувається у місцях зчленувань.
- Плити та вироби з доломіту для обробки приміщень, облицювання як зовні, так і всередині.
- Доломітове борошно використовується для розкислення (вапнування) грунт. Доломітове борошно не тільки знижує кислотність ґрунту, але й насичує його кальцієм та магнієм (удобрює).
- Використовувався (разом з бором, свинцем та глиною) при засипанні активної зони четвертого енергоблоку при ліквідації Аварії на Чорнобильській АЕС[9].
- Окварцований доломіт використовували давні люди для створення кам'яних знарядь. На стоянці [Богатирі/Синя балка]] в черепі кавказького носорога еласмотерія, який жив 1,5-1,2 млн років тому, знайшли застряглу пікоподібну зброю з окварцованого доломіту.
- ↑ Нікель Е. Г., Nichols M. C. IMA/CNMNC List of Mineral Names (March 2007) — 2007.
- ↑ Warr L. N. IMA–CNMNC approved mineral symbols // Mineralogical Magazine — Cambridge University Press, 2021. — Vol. 85. — P. 291–320. — ISSN 0026-461X; 1471-8022 — doi:10.1180/MGM.2021.43
- ↑ rruff — Міжнародна мінералогічна асоціація, Університет Аризони.
- ↑ Ralph J., Nikischer T., Hudson Institute of Mineralogy Mindat.org: The Mineral and Locality Database — [Keswick, VA], Coulsdon, Surrey: 2000.
- ↑ mineralienatlas.de
- ↑ Saussure N. T. Analyse de la dolomie. // Journal de physique et le Radium — 1792. — Vol. 40. — P. 161–173. — ISSN 0368-3842
- ↑ A system of mineralogy, Volume 2, par Robert Jameson, p. 462. 1820
- ↑ Earth and planetary sciences, Volume 330, Numéros 1-6 Par Académie des sciences (France), 2000
- ↑ .ru/VV/JOURNAL/NATURE/OLD/BIGBANG.HTM Ліквідація наслідків чорнобильської катастрофи }} / Природа, № 11, 1990
- Мала гірнича енциклопедія : у 3 т. / за ред. В. С. Білецького. — Д. : Донбас, 2004. — Т. 1 : А — К. — 640 с. — ISBN 966-7804-14-3.
- Лазаренко Є. К., Винар О. М. Доломіт // Мінералогічний словник. — К. : Наукова думка, 1975. — 774 с.
- Доломіт // Мінералого-петрографічний словник / Укл. : Білецький В. С., Суярко В. Г., Іщенко Л. В. — Х. : НТУ «ХПІ», 2018. — Т. 1. Мінералогічний словник. — 444 с. — ISBN 978-617-7565-14-6.
- Галецький Л. С. Атлас «Геологія і корисні копалини України» / Галецький Л. С., Чернієнко Н. М., Брагін Ю. М. [та ін.] ; під ред. Л. С. Галецького. — Київ : УІЦПТ «Геос-ХХІ століття», 2001. — 168 с. — ISBN 966-02-2139-8.
- Сивий Мирослав. Географія мінеральних ресурсів України: монографія / Мирослав Сивий, Ігор Паранько, Євген Іванов. Львів: Простір М, 2013. — 683 с.
- Доломіт // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Тека, 2006.
- Доломіт в базі webmineral.com [Архівовано 20 жовтня 2011 у Wayback Machine.] англ.
- Доломіт в базі catalogmineralov.ru [Архівовано 20 жовтня 2011 у Wayback Machine.] рос.
- http://rruff.geo.arizona.edu/doclib/hom/dolomite.pdf [Архівовано 9 квітня 2008 у Wayback Machine.]
|
|