ТГК2
ТГК2 | |
---|---|
![]() | |
Основні дані | |
Рік будування | 1960-2008 |
Країна будування | ![]() |
Завод | Калузький машинобудівний завод |
Разом побудовано | понад 9000 |
Країни експлуатації | ![]() ![]() ![]() |
Ширина колії | 1520 мм |
Рід служби | маневровий |
Технічні дані | |
Конструкційна швидкість | 60 км/год |
Робоча маса | 28 т для ТГК2 і 32 т для ТГК2-М |
Потужність дизеля | 220—250 к.с. для ТГК2 і 275 к.с. для ТГК2-М |
Тип передачі | Гідравлічна |
Тепловоз ТГК2 — серійний радянський маневровий і промисловий тепловоз з гідропередачею, побудований на Калузькому машинобудівному заводі.
Історія
Паралельно з випуском двовісних тепловозів ТГК (1958—1962) Калузький машинобудівний завод спроектував і 1960-го почав випуск потужнішого двовісного тепловоза, який отримав позначення ТГК2 (Тепловоз з Гідропередачею Калузьского заводу, тип 2), призначеного для роботи на коліях промислових підприємств і як маневрового локомотива на станціях залізниці з максимальною масою причіпного складу на майданчику до 700 тонн.
Калузький завод будував ці тепловози до 2008[1]. Зараз будується модернізована версія тепловоза — 'ТГК2-М, яка відрізняється збільшенням потужності дизеля і дещо збільшеною масою тепловоза. З 1960 було випущено понад 9000 локомотивів серії ТГК2.
Експортний варіант тепловоза позначався ТГК2-Э, поставлявся до НДР на Німецькі залізниці (183 локомотиви), до Чехословаччини на Чехословацькі залізниці (55) і до Польщу на Польські державні залізниці[2].
Конструкція
Порівняно з попередньою серією (ТГК), в новому тепловозі був реконструйований кузов, зменшена ширина локомотива і в систему ресорного підвішування додані циліндричні пружини. Капотний кузов встановлювався на листовий рамі. Букси щелепного типу з роликовими підшипниками.
Дизельний двигун — шестициліндровий чотиритактний У1Д6-250ТК з газотурбінним наддувом виробництва Свердловського турбомоторного заводу. Передача потужності від двигуна осям здійснювалася гідротрансформатором ГТК-II комплексного типу, реверсивною двоступеневою коробкою передач, карданними валами і осьовими редукторами.
Кабіна машиніста і капот машинного відділення — зварної конструкції. Стінки кабіни і капоту виконані з теплозвукоізоляцією.
Тепловоз мав системи: охолодження двигуна, паливну, пневматичну, систему електрообладнання, а також контрольно-вимірювальну апаратуру і прилади керування.
Управління теловозом здійснювалося з двостороннього посту.
Гальмо тепловоза — колодкове двостороннє з пневматичним і ручним приводами. Для управління гальмами причіпного складу на тепловозі передбачений кран машиніста.
Тепловоз обладнаний світловою та звуковою сигналізаціями, підігрівачем для прогрівання систем двигуна перед пуском в холодну пору року, пісочницями з пневматичним приводом, опаленням і вентиляцією в кабіні машиніста.
Примітки
- ↑ КАЛУГАПУТЬМАШ ОАО — Калужский машиностроительный завод [Архівовано 10 вересня 2013 у Wayback Machine.](рос.)
- ↑ 12 мм модель тепловоза ТГК2(рос.)
Джерела
- Раков В. А. Тепловозы серии ТГК2 // Локомотивы отечественных железных дорог 1956 - 1975. — М. : Транспорт, 1999. — С. 374 - 376. — ISBN 5-277-02012-8.(рос.)
- Раков В. А. Тепловозы ТГК2 // Локомотивы и моторвагонный подвижной состав железных дорог Советского Союза 1976-1985. — М. : Транспорт, 1990. — С. 186 - 187. — ISBN 5-277-00933-7.(рос.)
Посилання
|
|
|