Штучна мова
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f9/Conlangflag.svg/250px-Conlangflag.svg.png)
Шту́чна мо́ва — це мова, чия фонологія, граматика та/або словниковий запас були цілеспрямовано створені особою чи групою осіб. Це відрізняє штучні мови від мов, які розвивались еволюційно. Штучні мови створюються через багато причин: наприклад, щоб спростити спілкування між людьми (міжнародні мови), щоб додати реалізму вигаданому світу чи з інших естетичних міркувань (вигадані мови), для лінгвістичних експериментів (наприклад перевірки гіпотези Сепіра-Ворфа) чи для мовних ігор.
Також до штучних мов належать спеціалізовані знакові системи для запису необхідної інформації в певних галузях науки і техніки, наприклад, мови програмування.
Станом на 4 січня 2022 року, найпоширенішою штучною мовою з оригінальною літературою є есперанто.
Огляд
Штучні мови поділяються за принципом їхнього створення:
- мови, створені апріорі — граматика та словниковий запас їхній створюються з нуля, базуючись на уяві автора чи на певних розрахунках;
Прикладом апріорної та експериментальної мови є проєкт "URLCoFi" у Франкфуртському університеті ім. Ґете (Німеччина). На цій побудованій мові, що називається "Jucearm", вміст був розміщений в інтернеті, і в експерименті учасники повинні були знайти якомога більше вмісту мовою в інтернеті за допомогою списку слів. Проєкт мав на меті дослідити, як шукати та знаходити контент в інтернеті, а також обійти проблему "Precision-and-recall"[1] за допомогою побудованої мови.
Наприклад: "Famu siezbu wezä asj ziave ezbemesjaz, suzvazsobe ba lia zeboa fegle wemposowebu fezpe azpuzsaz suz iz wuane pez umodozesj."[2][3]
- мови, створені апостеріорі — успадковують граматику та словниковий запас від природних мов. Вони також поділяються на
- схематичні, в яких природний чи частково природний словниковий запас змінюється, щоб відповідати заздалегідь установленим правилам;
- натуралістичні, де природні слова залишають своє нормальне звучання й написання.
Прикладом апріорної мови є мова Гільдеґарда Бінгенська "Lingua Ignota". Мова заснована на латинській граматиці, і вона розробила близько 1000 неологізмів.[4]
Lingua Ignota | Український |
---|---|
crizia | церква |
diveliz | диявол |
iminois | людина |
Есперанто вважається загалом схематичною мовою, інтерлінгва розглядається як натуралістична, а новіаль представляють як компроміс між обома видами.
Призначення
За призначенням штучні мови можна поділити на такі типи:
- Експериментальні мови: створені з метою експериментів у логіці, філософії чи лінгвістиці.
- Міжнародні допоміжні мови: створені з метою спрощення міжнародного спілкування.
- Вигадані мови: створені, щоб додати реалізму в вигаданий світ та з метою естетичного чи гумористичного ефекту.
Щоправда, межі між ними доволі розмиті та штучна мова може належати одночасно до кількох різних типів.
![]() | Цей розділ потребує доповнення. (жовтень 2010) |
Існують мови, розроблені так, аби висловлювати максимум змісту з мінімальною складністю, наприклад, токі пона.
Див. також
Джерела інформації
- Енциклопедія кібернетики, т. 2, с. 595.
Посилання
- Волков Анатолій, Скаб Мар'ян. Штучні мови // Лексикон загального та порівняльного літературознавства / голова ред. А. Волков. — Чернівці : Золоті литаври, 2001. — С. 625—626. — 634 с.
- 10 штучних мов: хто і навіщо їх створив
![]() |
Це незавершена стаття з мовознавства. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
|
|
|
- ↑ Powers, David Martin (15 грудня 2011). Evaluation: from Precision, Recall and F-measure to ROC, Informedness, Markedness and Correlation (англ.). ISSN 2229-3981. Процитовано 17 серпня 2020.
- ↑ LernBar Player. lernbar.uni-frankfurt.de. Процитовано 17 серпня 2020.
- ↑ Goethe-Universität —. www.studiumdigitale.uni-frankfurt.de. Процитовано 17 серпня 2020.
- ↑ Higley, Sarah (2007). Hildegard of Bingen’s Unknown Language: An Edition, Translation, and Discussion (Англійська) . New York: Palgrave Macmillan. с. 246.