Голиця
село Голиця | |||||
---|---|---|---|---|---|
| |||||
Країна | ![]() | ||||
Область | Одеська область | ||||
Район | ![]() | ||||
Громада | Василівська сільська громада | ||||
Код КАТОТТГ | UA51060070030078578 | ||||
Облікова картка | Голиця | ||||
Основні дані | |||||
Засноване | 1830 | ||||
Населення | 1506 | ||||
Площа | 2,33 км² | ||||
Густота населення | 646,35 осіб/км² | ||||
Поштовий індекс | 68724 | ||||
Телефонний код | +380 4846 | ||||
Географічні дані | |||||
Географічні координати | 45°44′58″ пн. ш. 28°59′22″ сх. д. / 45.74944° пн. ш. 28.98944° сх. д.Координати: 45°44′58″ пн. ш. 28°59′22″ сх. д. / 45.74944° пн. ш. 28.98944° сх. д. | ||||
Середня висота над рівнем моря |
35 м | ||||
Водойми | р. Малий Катлабух | ||||
Відстань до районного центру |
37 км | ||||
Місцева влада | |||||
Адреса ради | 68724, c. Голиця, вул. Кара Маринська, 98 | ||||
Карта | |||||
Мапа | |||||
![]() | |||||
|
Голи́ця — село Василівської сільської громади Болградського району Одеської області в Україні. Знаходиться в історичній області Буджак. Станом на 2013 рік населення становить приблизно 650 осіб. Переважно болгари за національністю, а також є небагато українців, росіян, молдован. В селі функціонує загальноосвітня школа, у якій навчаються приблизно 60-70 учнів. В 70-ті роки 19 сторіччя була зведена Свято-Дмитрівська церква, яка збирає віруючих і по сей день.
Історія
Село було збудовано болгарами-переселенцями з ВарнінськоЇ області (сучасна Болгарія) у 1830 році. Після закінчення Російсько-турецької війни 1828—1829 роках, влада Туреччини почала масові репресії в Болгарії, за те що допомагали російській армій, і тому люди були змушені переселятись на дозволених владою Російської імперій територіях, а саме на півдні сучасної України.
За даними 1859 року у болгарській колонії Голиця (Каранфіл, Карамарин) Аккерманського повіту Бессарабської області мешало 749 осіб (389 чоловічої статі та 360 — жіночої), налічувалось 130 дворових господарств, існували православна молитовний будинок та застава прикордонної варти[1].
Станом на 1886 рік у болгарській колонії Кубейської волості мешкало 1288 осіб, налічувалось 204 дворових господарств, існували православна церква, школа та 2 лавки[2].
За переписом 1897 року кількість мешканців зросла до 1882 осіб (1005 чоловічої статі та 873 — жіночої), з яких 1861 — православної віри[3].
Населення
Згідно з переписом 1989 року населення села становило 1827 осіб, з яких 867 чоловіків та 960 жінок.[4]
За переписом населення 2001 року в селі мешкало 1456 осіб.[5]
Мова
Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року:[6]
Мова | Відсоток |
---|---|
болгарська | 91,63 % |
українська | 2,92 % |
російська | 2,92 % |
молдовська | 1,26 % |
гагаузька | 0,53 % |
вірменська | 0,4 % |
білоруська | 0,07 % |
Примітки
- ↑ Бессарабская область. Список населенных мест по сведениям 1859 года. Санкт-Петербург, 1861 (рос.), (код 303)
- ↑ Волости и важнѣйшія селенія Европейской Россіи. По данным обслѣдованія, произведеннаго статистическими учрежденіями Министерства Внутренних Дѣл, по порученію Статистическаго Совѣта. Изданіе Центральнаго Статистическаго Комитета. Выпуск VIII. Губерніи Новороссійской группы. СанктПетербургъ. 1886. — VI + 157 с. (рос. дореф.)
- ↑ Населенные места Российской империи в 500 и более жителей с указанием всего наличного в них населения и числа жителей преобладающих вероисповеданий : по данным первой всеобщей переписи населения 1897 г. / Под ред. Н. А. Тройницкого — С.-Пб. : Типография «Общественная польза»: [паровая типолитография Н. Л. Ныркина], 1905. — С. 1-8. — X, 270, 120 с.(рос. дореф.)
- ↑ Кількість наявного та постійного населення по кожному сільському населеному пункту, Одеська область (осіб) - Регіон, Рік, Категорія населення , Стать (1989(12.01)). database.ukrcensus.gov.ua. Банк даних Державної служби статистики України. Процитовано 29 вересня 2019.
- ↑ Кількість наявного населення по кожному сільському населеному пункту, Одеська область (осіб) - Регіон , Рік (2001(05.12)). database.ukrcensus.gov.ua. Банк даних Державної служби статистики України. Процитовано 29 вересня 2019.
- ↑ Розподіл населення за рідною мовою, Одеська область (у % до загальної чисельності населення) - Регіон, Рік , Вказали у якості рідної мову (2001(05.12)). database.ukrcensus.gov.ua. Банк даних Державної служби статистики України. Процитовано 29 вересня 2019.
Джерела
![]() |
Це незавершена стаття з географії Одеської області. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
|
|