Суд Пілата
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3f/Meister_Bertram_von_Minden_011.jpg/250px-Meister_Bertram_von_Minden_011.jpg)
Суд Піла́та — описаний у Євангеліях суд римського прокуратора Юдеї Понтія Пілата над Ісусом Христом. Суд Пілата входить до Страстей Христових.
Через те що первосвященики і начальники єврейські засудили Ісуса Христа на смерть і самі не могли виконати свого вироку, вони привели його до правителя країни (ігемона або претора) в Юдеї. Тоді римським правителем був Понтій Пілат. Була Пасха і Пілат приїхав на її святкування у Єрусалим і жив неподалік від храму, в преторії, тобто у будинку головного судді, претора. Перед преторієм був викладений кам'яний майданчик, який називався ліфострон, а по єврейськи гаввафа
Рано-вранці, тієї ж п'ятниці, первосвященики і начальники юдейські привели зв'язаного Ісуса Христа на суд до Пілата, щоб він затвердив смертний вирок. Та самі не пішли в преторію, щоб не осквернитися перед Пасхою, тому що увійдуть у дім язичника.
Пілат вийшов до них і, побачивши членів синедріону, запитав їх: «У чому ви звинувачуєте Чоловіка Цього?» Вони відповідали: «Якби Він не був злочинець, ми не видали б Його тобі». Пілат сказав їм: «Візьміть Його ви, і за законом вашим судіть Його». Вони ж сказали йому: «Нам не дозволено віддавати на смерть нікого». І почали звинувачувати Спасителя, кажучи: «Він розбещує народ і забороняє давати податок кесареві, називаючи Себе Христом Царем». Пілат запитав Ісуса Христа: «Ти Цар Юдейський?» Ісус Христос відповів: «Ти кажеш». Коли ж первосвященики і старійшини звинувачували Спасителя, Він не відповідав. Пілат сказав Йому: «Чи не чуєш, скільки свідчать проти Тебе?» Але й на це Спаситель нічого не відповів, так що Пілат був здивований. Потім Пілат увійшов у преторію і, покликавши Ісуса, знову запитав Його: «Чи не Ти Цар Юдейський?» Ісус Христос сказав йому: «Чи від себе ти говориш це, чи інші сказали тобі про Мене?» (тобто: чи сам ти так думаєш, чи ні?) «Хіба я юдей? — відповів Пілат. — Твій народ і первосвященики видали Тебе мені; що Ти зробив?» Ісус Христос сказав: «Царство Моє не від світу цього: якби від світу цього було Моє Царство, то слуги (піддані) Мої змагалися б за Мене, щоб Я не був виданий юдеям; але нині Царство Моє не звідси». «Отже, Ти Цар?» — запитав Пілат. Ісус Христос відповів: «Ти говориш, що Я Цар. Я для того народився і для того прийшов у світ, щоб засвідчити істину; кожен, хто від істини, слухається голосу Мого».
З цих слів Пілат побачив, що перед ним стоїть проповідник істини, вчитель народу, а не бунтівник, який іде супроти влади римлян. Пілат сказав Йому: «Що є істина?» І, не чекаючи відповіді, вийшов до юдеїв на ліфостротон й оголосив: «Я ніякої провини не знаходжу в Ньому». Первосвященики і старійшини уперто наполягали на своєму, кажучи, що Він підбурює народ, навчаючи по всій Юдеї, починаючи з Галилеї.
Пілат, почувши про Галилею, запитав: «Хіба Він галилеянин?» І довідавшись, що Ісус Христос з Галилеї, він повелів відвести Його на суд до галилейського царя Ірода, який, з нагоди Пасхи, був також в Єрусалимі. Пілат розумів що Ісус ні в чому не винний і його безпідставно звинувачують, тому він був би радий відійти від цього неприємного суду.
Згадується у всіх чотирьох Євангелістів
Євангеліє | Цитата | |||
---|---|---|---|---|
Від Марка (Мр. 15:1-5) ![]() |
| |||
Від Луки (Лк. 23:1-7) ![]() |
| |||
Від Матвія (Мт. 27:2, 11-14) ![]() |
| |||
Від Івана (Ів. 18:28-38) ![]() |
|
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c3/RossanoGospelsFolio8rChristBeforePilate.jpg/210px-RossanoGospelsFolio8rChristBeforePilate.jpg)
Цю подію описую тільки Євангеліст Лука. Ірод зрадів що до нього привели Ісуса бо хотів щоб Ісус зробив йому якесь чудо. Ірод давно чув уже за Ісуса і знав що він творить чудеса. Ірод ставив Йому багато запитань але Ісус нічого не відповідав йому. Книжники і фарисеї почали звинувачувати Його.
Легковажний Ірод, давно вже бажав побачити Христа, щоб подивитися, як Він творить чудеса, пропонував Христу різні питання, але Христос не удостоїв його ніякою відповіддю, так як Ірод не достойний відповіді бо питання задавалися з пустої цікавості.
Тоді Ірод, разом із своїми воїнами, зневаживши Його і познущавшись із Нього, вдягнув Ісуса у світлий одяг (на знак його невинності) і відіслав назад до Пілата. З цього часу Ірод І Пілат стали друзями, бо раніше вони ворогували між собою.
Хоча первосвященики й тут виставляли проти Христа звинувачення, однак і Ірод не знайшов підстави визнати Христа винним. Тільки у відчутті ображеного самолюбства, так як Христос не побажав відповідати на його питання, він зі своїми воїнами насміхався над Христом. Він велів одягнути Його в блискучий одяг, схожий на той, що носили звичайно царі - не в білий, який в Римі носили кандидати на громадські посади, а взагалі прикрашений, можливо, навіть у пурпур. Цим він хотів показати Пілату, що такий «цар» не може бути їм страшний. Євангеліст Лука при цьому зазначає, що Ірод і Пілат з цього часу стали друзями, так як Ірод, за висловом Юстина мученика, послав Ісуса до Пілата на його розсуд і цим виявив свою прихильність і довіру до Пілата[1].
Деякі критики визнають всю розповідь про суд над Христом у Ірода пізньою вставкою, так як не знаходять можливості пояснити, чому всі інші євангелісти зовсім не згадують про цей суд. Але, власне кажучи, ця розповідь не приносить нічого особливого протягом процесу, який вівся про Христа, тому інші євангелісти могли опустити його[2].
Євангеліє | Цитата | |||
---|---|---|---|---|
Від Луки (Лк. 23:8-12) ![]() |
|
Коли знову привели Господа Ісуса Христа до Пілата, то вже біля преторії зібралося багато народу, начальників і старійшин.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/db/Quentin_Massys-Ecce_Homo-1520%2CDoge%27s_Palace%2CVenice.jpg/220px-Quentin_Massys-Ecce_Homo-1520%2CDoge%27s_Palace%2CVenice.jpg)
Пілат, скликавши первосвящеників, начальників і народ, сказав їм: «Ви привели до мене Чоловіка Цього, Який ніби розбещує народ; і ось я перед вами допитав і не знайшов Чоловіка Цього винним ні в чому з того, в чому ви звинувачуєте Його. Я відсилав Його до Ірода, але й він також нічого не знайшов у Ньому вартого смерті. Отже, краще я покараю Його і відпущу».
Пілат так казав бо євреїв був звичай звільняти на свято Пасхи одного в'язня, якого вибирав народ. Пілат, користуючись цією нагодою, сказав народові: «Є у вас звичай, щоб я одного в'язня відпускав вам на Пасху; чи хочете, відпущу вам Царя Юдейського?» Пілат був упевнений, що народ проситиме за Ісуса, бо знав, що начальники видали Ісуса Христа із заздрощів та злоби.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c6/What_is_truth.jpg/200px-What_is_truth.jpg)
Коли Пілат сидів на судилищі, дружина його прислала до нього сказати: «Не роби нічого Праведникові Тому, бо я багато потерпіла сьогодні уві сні через Нього».
Але первосвященики і старійшини підмовили народ просити звільнення Варавви. Варавва був розбійником, якого посадили у в'язницю, разом зі спільниками, за бунт і вбивство. Тоді народ, навчений старійшинами, став кричати: «Відпусти нам Варавву!»
Пілат, бажаючи відпустити Ісуса, вийшов і, підвищивши голос, сказав: «Кого хочете, щоб я відпустив вам: Варавву чи Ісуса, званого Христом?» Усі закричали: «Не Його, а Варавву!»
Тоді Пілат запитав їх: «Що ж хочете, щоб я вчинив з Ісусом, нареченим Христом?» Вони закричали: «Розіпни Його, розіпни!» Пілат знову сказав їм: «Яке ж зло вчинив Він? Я нічого, вартого смерті, не знайшов у Ньому. Отже, покаравши Його, відпущу».
Але вони ще більше кричали: «Розіпни Його! Хай буде розіп'ятий Він!»
Тоді Пілат, намагаючись викликати у народу співчуття до Христа, повелів воїнам бити Його. Воїни відвели Ісуса Христа у двір і, роздягши Його, жорстоко били. Потім вдягли на Нього багряницю (коротку червону одежу без рукавів, яка застібувалася на правому плечі) і, сплівши вінець з колючого терну, поклали Йому на голову, і дали Йому у праву руку тростину замість царського жезла. І стали глузувати з Нього. Вони ставали на коліна, кланялись Йому і говорили: «Радуйся, Царю Юдейський!» Плювали на Нього і, взявши тростину, били по голові і лицю Його.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1d/Schnorr_von_Carolsfeld_Bibel_in_Bildern_1860_212.png/250px-Schnorr_von_Carolsfeld_Bibel_in_Bildern_1860_212.png)
Потім до юдеїв вийшов Пілат і сказав: «Ось я виводжу Його до вас, щоб ви знали, що я не знаходжу в Ньому ніякої провини». Тоді вийшов Ісус Христос у терновім вінці і в багряниці.
Пілат сказав їм: «Ось Чоловік!» Цими словами Пілат ніби хотів сказати: «Погляньте, який Він змучений і зганьблений», гадаючи, що євреї зглянуться над Ним. Та не такі були вороги Христові. Коли первосвященики і слуги побачили Ісуса Христа, то знову закричали: «Розіпни, розіпни Його». А Пілат казав їм: «Візьміть Його ви, і розіпніть; бо я не знаходжу в Ньому провини».
Юдеї відповіли йому: «Ми маємо закон, і за законом нашим Він повинен умерти, тому що зробив Себе Сином Божим». Почувши такі слова, Пілат ще більше злякався. Він увійшов з Ісусом Христом у преторію і запитав Його: «Звідки Ти?» Та Спаситель не відповів.
Пілат говорить Йому: «Чи мені не відповідаєш? Хіба не знаєш, що я маю владу розіп'ясти Тебе і владу маю відпустити Тебе?»
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6b/Schnorr_von_Carolsfeld_Bibel_in_Bildern_1860_213.png/250px-Schnorr_von_Carolsfeld_Bibel_in_Bildern_1860_213.png)
Тоді Ісус Христос відповів йому: «Ти не мав би наді Мною ніякої влади, якби не було тобі дано звише. Тому більший гріх на тому, хто видав Мене тобі». Після цієї відповіді Пілат ще більше бажав визволити Ісуса Христа. Та юдеї кричали: «Якщо відпустиш Його, ти не друг кесареві; всякий, хто робить себе царем, противиться кесареві». Пілат, почувши такі слова, вирішив краще видати на смерть невинну Людину, ніж самому опинитися в немилості імператора. Тоді Пілат вивів Ісуса Христа, сам сів на судне місце, яке було на ліфостротоні, і сказав юдеям: «Це Цар ваш!»
Та вони закричали: «Візьми, візьми і розіпни Його!» Пілат говорить їм: «Чи розіпну Царя вашого?» Первосвященики відповіли: «Немає в нас царя, крім кесаря». Пілат, бачачи, що нічого не допомагає, а галас збільшується, взяв води, умив свої руки перед народом і сказав: «Не винний я у Крові Праведника Цього; дивіться ви» (тобто: нехай ця провина на вас упаде).
Відповідаючи йому, увесь народ єврейський в один голос сказав: «Кров Його на нас і на дітях наших». Так євреї самі прийняли на себе і навіть на потомство своє гріх і відповідальність за смерть Господа Ісуса Христа.
Тоді Пілат відпустив їм розбійника Варавву, а Ісуса Христа видав їм на розп'яття.
Євангеліє | Цитата | |||
---|---|---|---|---|
Від Марка (Мр. 15:6-15) ![]() |
| |||
Від Луки (Лк. 23:13-25) ![]() |
| |||
Від Матвія (Мт. 27:15-26) ![]() |
| |||
Від Івана (Ів. 18:39,40) ![]() |
|
- ↑ http://azbyka.ru/otechnik/?Iustin_Filosof/s_trifonom=103
- ↑ Толковая Библия под ред. Лопухина. Новый Завет. Том 1
- Прот. Серафим Слобідський. «Закон Божий» (Підручник для сім'ї та школи). — 3. — Київ : УПЦ КП, 2004. — С. 298-300. — 50000 прим. — ISBN 966-7567-11-7.
- «Ізраїльські археологи знайшли ймовірне місце суду над Христом», 7 січня 2015, сайт «5 канал»
Помилка Lua у Модуль:External_links у рядку 56: assign to undeclared variable 'link'.