122-мм гаубиця Д-30
122-мм гаубиця Д-30 | |
---|---|
![]() Гаубиця Д-30 | |
Тип | Гаубиця |
Походження | ![]() |
Історія використання | |
На озброєнні | 1963-досі |
Оператори | Радянський Союз та союзники. |
Війни | Холодна війна, регіональні конфлікти, Війна на сході України. |
Історія виробництва | |
Розробник | Ф. Ф. Петров |
Розроблено | 1950-ті |
Виробник | Завод №9 |
Виготовлення | 1963-досі |
Варіанти | Див. модифікації |
Характеристики | |
Вага | Бойова: 3210 кг |
Довжина | Похідна: 5,4 м |
Довжина ствола | Ствол: 38 калібрів |
Ширина | Похідна: 1,9 м |
Висота | Похідна: 1,6 м |
Обслуга | 1+7 |
Калібр | 122 мм |
Відбій | гідропневматична |
Лафет | тринога |
Підвищення | -7°…70° |
Траверс | 360° |
Темп вогню | Максимальна: 10-12 на хвилину Бойова: 5-6 на хвилину |
Дальність вогню | |
Ефективна | 15,4 км 21,9 км (активно-реактивний снаряд) |
![]() |
Д-30 (Індекс ГРАУ 2А18) — причіпна гаубиця калібру 122-мм, створена в Радянському Союзі в кінці 1950-х років. Була прийнята на озброєння СРСР на початку 1960-х.
На озброєнні 35 країн, без урахування країн колишнього СРСР, знаходиться близько 3600 гармат.
Належить до числа наймасовіших артилерійських систем післявоєнного періоду.[1] В народі носить прізвисько «Жаба».[2]
Гаубиця була створена в Радянському Союзі в кінці 1950-х років в ДКБ-9 під керівництвом Ф. Ф. Петрова. Ймовірно, що при створені були використані напрацювання німців часів Другої світової війни.[1]
Була прийнята на озброєння та розпочато серійне виробництво з початку 1960-х на артилерійському заводі № 9 (Єкатеринбург, нині — ВАТ «Завод № 9»).
Гаубиця Д-30 призначена для виконання таких основних завдань:
- знищення й придушення живої сили противника, відкритої й тієї, що знаходиться в укриттях польового типу (в окопах, бліндажах, землянках)
- знищення й придушення вогневих засобів піхоти противника
- руйнування дерево-земляних вогневих точок (ДЗОТів) та інших споруд польового типу
- створення проходів в мінних полях і дротових загородженнях
- боротьба з артилерією, мотомеханізованими засобами й танками противника.
У гаубиці застосовано роздільно-гільзове заряджання.
Конструкція лафета гаубиці забезпечує круговий обстріл при кутах піднесення ствола від −5° до +18°, а коли казенна частина знаходиться в секторах між суміжними станинами, забезпечується стрільба при кутах піднесення від −7° до +70°.
Тяговий засіб гаубиці — автомобіль Урал-4320. Найбільша допустима швидкість по хороших дорогах з асфальтовим або бетонним покриттям — до 80 км/год. Гаубиця споряджається також лижною установкою для транспортування по глибокому сніжному покриву. Стрільба з лижної установки неможлива.
В Радянському Союзі були створені такі модифікації гаубиці Д-30:
- Д-30 — базова модель гаубиці.
- Д-30А/2А18М — модернізований варіант, остання серійна модель, у виробництві щонайменше з 1978 р. Станом на 2006–2013 рр. перебувала у виробництві.
- Д-30А-1/2А18М-1 — варіант гаубиці Д-30А з напівавтоматичним досилачем снаряду. Станом на 2006–2013 рр може бути виготовлена на замовлення.
- САУ 2С1 «Гвоздика» — самохідна артилерійська установка на базі шасі МТ-ЛБ. Має гармату 2А31 створену на основі гаубиці Д-30.
Для стрільби з гаубиці 2А18 застосовують бойові, практичні, та холості постріли[3].
Бойові та практичні постріли складаються з двох окремо зібраних частин, що досилають послідовно в камору гаубиці:
- снаряда з вкрученим підривником;
- гільзи з метальним зарядом, засобом запалення та обтураційним приладом.
Снаряди з вкрученим підривником називають остаточно спорядженим.
Снаряди, в які вкручено замість підривника холостому втулку, називають недостатньо спорядженими.
Постріли з осколково-фугасними снарядами з підривником РГМ-2 призначені:[3]
- для знищення живої сили та вогневих засобів супротивника, що знаходяться в окопах, траншеях, ходах сполучення й опорних пунктах, а також за межами укриттів;
- для придушення і руйнування спостережних пунктів і захисних споруд польового типу;
- для пробиття проходів у загородах;
- для придушення тилів супротивника (залізничних вузлів, штабів, скупчення військ).
Ці постріли можуть бути використані (якщо відсутні постріли з кумулятивними снарядами) для стрільби по броньованих цілях.
Постріли з осколково-фугасними снарядами з підривниками В-90, АР-30 та АР-5 призначені для стрільби на враження та придушення наземних цілей розривами в повітрі, а також для створення повітряних реперів для цілевказівки.
Постріли зі снарядом Ш1, наповнені стрілоподібними елементами з дистанційною трубкою ДТМ-75 призначені для враження відкрито розташованої живої сили супротивника[3].
Постріли з кумулятивним снарядом що обертається або ні призначені для стрільби по танках, самохідних артилерійських установках, та інших цілях з потужним броньовим захистом. У випадку потреби їх можна використовувати для стрільби по стінках оборонних споруд, для враження живої сили та неброньованої техніки[3].
Постріли з димовими снарядами призначені для засліплення спостережних та командних пунктів, вогневих точок і живої сили супротивника. Крім того, димові снаряди застосовують для задимлення окремих ділянок місцевості шляхом встановлення димових завіс, для цілевказівки, сигналізації, пристрілювання для визначення напряму та швидкості вітру в районі цілі[3].
Постріли з освітлювальними снарядами призначені для освітлення місцевості зайнятої місцевості, з метою спостереження за його діями, ведення прицільного вогню, розвідки цілей, проведення пристрілювання та контролю за результатами стрільби на враження. Вони також можуть бути використані для сигналізації та постановки світлових орієнтирів та створів, що вказують на напрям руху[3].
Постріли з агітаційними снарядами призначені для перекидання до розташування супротивника агітаційної літератури.
Практичні постріли зі снарядами з інертним спорядженням призначені для навчальних стрільб.
Холостий постріл призначений для імітації стрільби бойовими пострілами. Снаряд до комплекту холостого пострілу не входить.
При стрільбі осколково-фугасними снарядами з підривачем РГМ-2 в залежності від установки підривача можливо отримати різну дію снаряда:[4].
- осколкову,
- фугасну, або
- фугасну з затримкою.
При встановлені підривача на осколкову дію снаряд вибухає на поверхні перепони. З цією установкою ведуть вогонь по живій силі, вогневим точкам, техніці, дротових загородах, інших наземних цілях та спорудах. Мерзлий або твердий ґрунт підвищує осколкову дію снаряду[4].
При встановлені підривача на фугасну дію снаряд вибухає після того, як дещо заглибиться у перепону. Цю установку використовують для руйнування окопів та легких польових укріплень[4].
При встановленні підривача на фугасну дію з затримкою снаряд встигає заглибитись у перепону ще більше, і тому вогонь з цією установкою використовують для руйнування міцніших польових укріплень (бліндажі, цегляні та кам'яні споруди). З цією установкою ведуть і рикошетну стрільбу[4].
При стрільбі осколково-фугасними снарядами з радіопідривачами АР-30 та АР-5 в залежності від установки підривача отримують різну висоту вибуху над ціллю[4].
Підривач В-90 дозволяє налаштовувати вибух снаряда у заданій точці траєкторії або після незначного заглиблення у перепону[4].
- 1-й номер — навідник: працює на прицільних пристроях і за допомогою поворотного і підіймального механізмів проводить горизонтальне і вертикальне наведення.
- 2-й номер — замковий: відкриває і закриває затвор, слідкує за відкатом ствола.
- 3-й номер — заряджальний: заряджає систему снарядом і зарядом.
- 4-й номер — встановлювач: спеціальним ключем переводить підривач в положення «осколковий» або «фугасний» згідно з командою.
- 5-й номер — зарядний: складає заряди, збирає невитрачені пучки пороху і складає їх в ящики.
- 6-й номер — снарядний: підносить снаряди, збирає стріляні гільзи й складає їх в ящики.
Це дії при веденні стрільби.
![]() | Цей розділ потребує доповнення. (травень 2015) |
Меморандум від 20 вересня до Мінського протоколу передбачає відведення гаубиць калібром 122-мм (Д-30 та 2С1 «Гвоздика») на 16 км від лінії зіткнення[5][6]. Комплекс заходів щодо виконання Мінських угод від 12 лютого 2015 передбачає створення зони безпеки завширшки 50 км для артилерійських систем калібру 100 мм і більше[7].
26 жовтня 2021 року з 14:25 до 15:15 батарея гаубиць Д-30 російсько-терористичних військ здійснювала обстріл позицій Об'єднаних сил в районі населеного пункту Гранітне. Гаубиці знаходились за 13 км від лінії фронту, на південь від окупованого населеного пункту Бойківське, (Донецька область)[8]. У відповідь відбулось перше бойове застосування ударних БПЛА Bayraktar TB2 під час Війни на сході України. Після цього обстріли українських позицій припинилися[9].
Гаубиці Д-30 активно застосовували й під час повномасштабного військового вторгнення в 2022 році[10]. При чому Україна отримувала снаряди, серед інших постачальників, від пакистанської компанії Pakistan Ordnance Factories (POF)[11].
Широко застосовується на фронті. Як поінформувало Міністерство оборони Азербайджану 4 листопада, протягом доби знищено 3 гаубиці-гармати Д-30[12].
![]() | Цей розділ потребує доповнення. |
Естонія: придбано 42 гаубиці у 2009 році у Фінляндії, яка раніше їх купила у ФРН.
Україна: 75, станом на 2021 рік[13]
Росія
СРСР
Естонія придбала 42 гаубиці у 2009 році у Фінляндії, яка раніше їх купила у ФРН[14], яка, в свою чергу, отримала їх від колишньої армії НДР після об'єднання Німеччини.
Наприкінці грудня 2021 року стало відомо, що Естонія має намір надати Україні ПТРК Javelin та дев'ять одиниць 122-мм гаубиці Д-30. Для цього необхідно було отримати дозвіл від США, країни походження ракет, а також від Фінляндії та Німеччини, колишніх власників гаубиць[14].
І якщо США такий дозвіл надали, то німецький уряд у дозволі відмовив «через політику експорту зброї до кризових регіонів»[14]. Дозвіл від ФРН був отриманий після початку російського вторгнення в Україну 24 лютого 2022 року, про це стало відомо 27 лютого[15]. Одночасно Німеччина ухвалила рішення поставити в Україну РПГ та ПЗРК Стінгер[джерело?].
Про відправлення даних гармат Україні було офіційно повідомлено 5 квітня 2022 року. Крім того, Естонія передає Україні протитанкові міни, безвідкатні протитанкові гармати, піхотну зброю, одноразові гранатомети, ручні гранатомети й протитанкові ракети, ймовірно, до комплексів «Javelin»[16].
В листопаді 2022 року стало відомо, що на полігоні в Костромі частково-мобілізованих російських артилеристів готують до бойових дій в Україні на установках 9П138 «Град-1» та причіпних гаубицях 2А18 «Д-30». Танкістів готують на танках Т-62М[17].
- ↑ а б 122-мм гаубица Д-30/2А18. Military Russia. 23.06.2014. Архів оригіналу за 18 липня 2016. Процитовано 8 травня 2015.
- ↑ СЦКК: Місія ОБСЄ зафіксувала на Луганщині артилерію бойовиків. 112.ua (укр.). Архів оригіналу за 7 лютого 2019. Процитовано 5 лютого 2019.
- ↑ а б в г д е (ТО, ч. 3; с. 7)
- ↑ а б в г д е (ТО, ч. 3; с. 14)
- ↑ ОБСЄ оприлюднила текст мінського Меморандуму. Голос Америки. 20 вересня 2014. Архів оригіналу за 9 червня 2016. Процитовано 13 травня 2015.
- ↑ У Мінську домовились про буферну зону на сході – Кучма. Громадське телебачення. 20 вересня 2014. Архів оригіналу за 24 вересень 2015. Процитовано 2 грудень 2018.
- ↑ Комплекс мер по выполнению Минских соглашений. Президент России. 12 лютого 2015. Архів оригіналу за 27 травня 2015. Процитовано 28 травня 2015.
- ↑ Люксіков Михайло (26 жовтня 2021). Встановлено геолокацію удару Bayraktar TB2 по окупантах. Український мілітарний портал. Архів оригіналу за 27 жовтня 2021. Процитовано 27 жовтня 2021.
- ↑ Люксіков Михайло (26 жовтня 2021). Генштаб ЗСУ: Bayraktar TB2 застосували у відповідь на загибель нашого бійця. Український мілітарний портал. Архів оригіналу за 27 жовтня 2021. Процитовано 27 жовтня 2021.
- ↑ Скільки снарядів треба випустити з гаубиць Д-30, щоб знищити три ворожі БТР – розповідають артилеристи. Defense Express. 7 червня 2022.
- ↑ Україна знайшла нового постачальника снарядів до Д-30, назва виробника вкрай здивує (відео). Defense Express. 31 серпня 2022.
- ↑ Последняя обстановка на фронте по состоянию на 4 ноября. Архів оригіналу за 13 листопада 2020. Процитовано 4 листопада 2020.
- ↑ The Military Balance 2021. — P. 209.
- ↑ а б в Німеччина заборонила Естонії передавати зброю Україні. Ukrainian Military Pages. 21 січня 2022. Архів оригіналу за 24 січня 2022. Процитовано 24 січня 2022.
- ↑ Фінляндія дозволила Естонії поставити Україні гаубиці. Інтерфакс-Україна. Архів оригіналу за 21 березня 2022. Процитовано 21 березня 2022.
- ↑ Мілітарний. 5 квітня 2022. Архів оригіналу за 5 квітня 2022. Процитовано 5 квітня 2022.
- ↑ У Костромі мобілізованих готують на Т-62М та РСЗВ “Град-1”. Мілітарний. 26 листопада 2022.
- 122-мм Гаубица Д-30 (2А18). Техническое описание и инструкция эксплуатации. Т. Часть III. Боеприпасы. М.: Воениздат МО СССР. 1979.
- 122-мм гаубица Д-30/2А18. Military Russia. 23.06.2014. Архів оригіналу за 18 липня 2016. Процитовано 8 травня 2015.