Адміністративний поділ Італії
Згідно з Конституцією Італії від 11 грудня 1947 року (ст. 116), Італійська Республіка ділиться на 20 областей[1][2] (італ. regione); п'ять з них, у яких компактно проживають етнічні та мовні меншини, мають спеціальний статус[it] (італ. regione a statuto speciale), див. #автономні області Італії.
Області, крім Валле-д'Аости, поділяються на провінції (province). Усього в Італії 109 провінцій. З 2014—2016 років 12 областей включають в себе також метрополійні міста (città metropolitana). Дві провінції, Тренто та Больцано в області Трентіно-Альто-Адідже, мають автономний статус.
Провінції та метрополійні міста, своєю чергою, поділяються на комуни або громади (італ. comuni), які можуть також поділятися на фракції або територіальні частини (італ. frazioni).
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/ce/Italy_map_with_regions_numbered_2.svg/350px-Italy_map_with_regions_numbered_2.svg.png)
Області Італії (в дужках вказані цифри на карті):
- Абруццо (1)
- Апулія (3)
- Базиліката (4)
- Венето (20)
- Емілія-Романья (7)
- Калабрія (5)
- Кампанія (6)
- Лаціо (9)
- Лігурія (10)
- Ломбардія (11)
- Марке (12)
- Молізе (13)
- П'ємонт (14)
- Тоскана (18)
- Умбрія (19)
в тому числі 5 автономних областей:
- Валле-д'Аоста (2)
- Сардинія (15)
- Сицилія (16)
- Трентіно-Альто-Адідже (17)
- Фріулі-Венеція-Джулія (8)
- Консульська довідка для українів в Італії[1]
- До консульського округу Посольства України в Італії входять 8 областей Італії: Лаціо, Сицилія, Сардинія, Тоскана, Умбрія, Марке, Абруццо, Молізе, а також 2 країни: Республіка Мальта, Республіка Сан-Марино
- Консульським округом Генерального консульства України в Мілані є Північна Італія, до нього входять 8 областей: П’ємонте, Лігурія, Ломбардія, Фріулі-Венеція-Джулія, Венето, Валь Д’Аоста, Трентіно-Альто Адідже, Емілія-Романія
- До консульського округу Генерального консульства України в Неаполі входять 4 південні області: (6) Кампанія, (5) Калабрія, (3) Апулья, (4) Базиліката
Кожна область (або регіон, італ. regione) має обраний парламент, що зветься Consiglio Regionale (регіональна рада), або Assemblea Regionale (регіональна асамблея) у Сицилії, і уряд, що зветься Giunta Regionale, у якому головує президент Presidente della Giunta Regionale або Presidente della Regione. Президент регіону обирається громадянами на прямих виборах, окрім Трентіно-Альто-Адідже і Валле-д'Аоста, де їх обирає регіональна рада.
В автономних областях є свої парламенти — обласні ради і уряди — джюнти, які мають повноваження у питаннях місцевого самоврядування.
Області (крім Валле-д'Аости) поділяються на провінції (італ. provincia), які поділяються на комуни.
Провінція Італії — адміністративна одиниця другого рівня, між комуною і регіоном.
Провінція складається з великої кількості комун, і, зазвичай, кілька провінцій утворюють один регіон. Регіон Валле-д'Аоста є єдиною областю, що не має провінцій: її адміністративні функції виконує регіональний уряд, однак, зазвичай, вона розглядається як одна провінція. Усі провінції, крім автономних, входять до складу Союзу провінцій Італії
Адміністративно-правові норми про італійські провінції міститься в розділі V частини II Конституції Італії (починаючи із ст. 114). Кількість провінцій в Італії, в останні роки неухильно зростає. Позаяк багато нових провінцій виходять із складу старих, часом маючи кількість населення менш ніж сто тисяч жителів (це менше, ніж деякі італійські Комуни). З 2006 року в Італії налічується 110 провінцій (у тому числі Валле-д'Аоста).
Кожна провінція очолюється президентом. Окрім того, кожна провінція має провінційну раду та виконавчий орган — провінційну джунту. Президент та члени Провінційної ради обираються громадянами провінції. Коаліція обраного президента (якому для перемоги необхідна абсолютна більшість голосів у першому або другому турі голосування) отримує три п'ятих місць у Провінційній раді. Джунта очолюється президентом, який призначає інших її членів (італ. assessori). У кожній провінції також є префект (італ. prefetto) — представник центрального уряду, який очолює організацію, що має назву Урядова територіальна префектурна служба (італ. prefettura-ufficio territoriale del governo).
Провінції також мають провінційну поліцію (італ. Polizia Provinciale), яка залежить від місцевих органів влади. Квестор (італ. Questor) є главою державної поліції (італ. Polizia di Stato) в провінції і його офіс називається квестура.
Провінції Больцано і Тренто є автономними: на відміну від усіх інших італійських провінцій вони мають законодавчі повноваження регіонів і не підпорядковані регіону, до складу якої входять (Трентіно-Альто-Адідже).
В Італії є 7904 комун (за даними ISTAT 2021). Комуна може бути розділена на фракції (frazioni), що мають обмежені консультативні повноваження.
Органами влади в комуні є рада комуни (consiglio comunale), збори комуни (giunta comunale) і мер комуни (sindaco). Комуни входять до складу провінції (provincia), але провінція не виконує роль посередника комуни у відносинах з регіоном, своєю чергою регіон (regione) не виконує роль посередника комуни у відносинах з Урядом. Кожна з цих адміністративних одиниць, бувши наділеною статусом юридичної особи, може мати прямі відносини одна з одною (наприклад комуна може звернутися до регіону).
Комуни можуть ділити свою територію на округи (італ. circoscrizioni) з метою забезпечення безпосереднішої участі населення в управлінні комуною. Законом про фінанси 2007 року внесено зміни в умови для створення округів, що робить їх обов'язковими в комунах з населенням понад 250 тисяч осіб, а там, де населення становить 100—250 тисяч осіб — на власний розсуд.
- CityMayors article [Архівовано 7 лютого 2016 у Wayback Machine.]
- Уряди регіонів на Italia.gov.it
- Уряди регіонів Італії на Governo.it
- ↑ а б Італія. Корисна інформація для подорожуючих // 28 грудня 2016
- ↑ Територіально-адміністративний поділ: 20 областей, 109 провінцій, 8101 муніципалітет. / Італійська Республіка. Державний устрій та політична система (2009). // Міністерство економічного розвитку і торгівлі України. Портал "Державна підтримка українського експорту" ukrexport.gov.ua.