Алгократія
Частина серії |
Політика |
---|
![]() |
Академічні дисципліни |
Політичний портал |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5a/AlgorithmicGovernance.svg/220px-AlgorithmicGovernance.svg.png)
Алгократія (також відома як алгоритмічне регулювання, регулювання за допомогою алгоритмів, алгоритмічне управління та алгоритмічний правовий порядок) — альтернативна форма державного чи соціального впорядкування, де використання комп'ютерних алгоритмів, особливо штучного інтелекту та блокчейну, застосовується до нормативно-правових актів, правоохоронних органів і взагалі будь-яких аспектів повсякденного життя, таких як пересування за допомогою транспорту або реєстрація землі.[1][2][3][4][5][6][7][8][9] Термін «алгократія» з'явився в науковій літературі як альтернатива «алгоритмічному управлінню» у 2013 році[10]. Споріднений термін алгоритмічне регулювання означає встановлення стандарту, моніторинг та модифікація процесів за допомогою обчислювальних алгоритмів — автоматизація судової влади є частиною цього процесу.[11]
Алгократія ставить нові виклики, які не зображені в літературі з електронного урядування та в практиці державного управління.[12] Деякі джерела ототожнюють кіберократію, яка є гіпотетичною формою правління, що управляє шляхом ефективного використання інформації,[13][14][15] з алгоритмічним управлінням, хоча алгоритми не є єдиним засобом обробки інформації.[16][17] Нелло Крістіаніні[en] та Тереза Скантамбурло стверджували, що поєднання людського суспільства та певних алгоритмів регулювання (наприклад, оцінка на основі репутації) утворює соціальний механізм[en].[18]
У 1962 році директор Інституту проблем передачі інформації РАН у Москві (згодом Інститут Харкевича)[19] Олександр Харкевич опублікував у журналі «Комуніст» статтю про комп'ютерну мережу для обробки інформації та управління економікою.[20][21] Фактично він запропонував розробити мережу на зразок сучасного Інтернету для потреб алгоритмічного управління. Це викликало серйозне занепокоєння серед аналітиків ЦРУ.[22] Зокрема, Артур М. Шлезінгер-молодший попереджав, що «до 1970 року в СРСР може з'явитися кардинально нова технологія виробництва, до якої будуть залучені всі підприємства чи комплекси галузей, керовані замкнутою системою зворотного зв'язку з використанням комп'ютерів, які навчаються самостійно».[22]
У період з 1971 по 1973 рік уряд Чилі, коли президентом був Сальвадора Альєнде[en] реалізував проєкт Сайберсін. Він був спрямований на побудову розподіленої системи підтримки прийняття рішень для покращення управління національною економікою.[23][3]
Також у 1960-х і 1970-х роках Герберт А. Саймон відстоював експертні системи як інструменти для раціоналізації та оцінки адміністративних процесів.[24] Автоматизація процесів, заснованих на правилах, була амбітним завданням податкових органів протягом багатьох десятиліть, що мало перемінний успіх.[25] Ранні роботи цього періоду включають впливовий проєкт Торна Маккарті TAXMAN[26] у США та проєкт Рональда Стемпера LEGOL[27] у Великій Британії. У 1993 році вчений у сфері комп'ютерів Пол Кокшотт[en] з університету Глазго і економіст Аллін Коттрелл з університету Вейк-Форест[en] опублікували книгу «На шляху до нового соціалізму[en]», в якій вони стверджують можливість існування демократичної планованої економіки, побудованої за допомогою сучасних комп'ютерних технологій.[28] Суддя Майкл Кірбі[en] опублікував у 1998 році доповідь, де висловив оптимізм щодо того, що наявні на той час комп'ютерні технології, такі як правова експертна система[en], можуть еволюціонувати до комп'ютерних систем, що сильно вплине на практику судів.[29] У 2006 році адвокат Лоуренс Лессіг, відомий гаслом «Код є закон[en]», писав:
«Невидима рука кіберпростору створює архітектуру, яка повністю протилежна її архітектурі на момент її народження. Ця невидима рука, підштовхнута урядом і комерцією, створює архітектуру, яка вдосконалить контроль і зробить можливим високоефективне регулювання»[30]
З 2000-х років розроблені та використовуються алгоритми для автоматичного аналізу відеоспостереження.[31]
У своїй книзі 2006 року «Virtual Migration» А. Аніш[en] розробив концепцію алгократії — інформаційні технології обмежують участь людини у прийнятті державних рішень.[32][33] Аніш розрізняв алгократичні системи від бюрократичних (юридично-раціональне регулювання), а також від ринкових систем (регулювання на основі цін).[34] У 2017 році Міністерство юстиції України проводило експериментальні публічні аукціони[en] з використанням технології блокчейн для забезпечення прозорості та запобігання корупції в державних операціях.[35] «Алгократія?» була центральною темою, представленою на конференції Data for Policy 2017, що відбулася 6-7 вересня 2017 року в Лондоні, Велика Британія.[36] Однією с сучасних українських онлайн платформ для аукціонів є Прозорро.Продажі.
Розумне місто — це міська зона, де за допомогою зібраних даних спостережень, будуть покращуватися різні діяльності у цій місцевості. Збільшення обчислювальної потужності дозволяє більш автоматизовано приймати рішення та замінювати державні установи алгоритмічним управлінням.[37] Зокрема, комбіноване використання штучного інтелекту та блокчейну для IoT може призвести до створення стійких екосистем розумного міста.[38] Розумне вуличне освітлення[en] в Глазго є прикладом переваг, які приносить застосування алгоритмів ШІ.[39]
Криптовалютний мільйонер Джеффрі Бернс запропонував керувати органами місцевого самоврядування за допомогою технологічних фірм в Неваді у 2021 році[40]. У 2018 році Бернс купив 67 000 акрів (271 км²) у сільському окрузі Сторі, штат Невада, за 170 000 000 доларів (121 000 000 фунтів стерлінгів), щоб розробити розумне місто з понад 36 000 жителів, які будуть генерувати річний обсяг виробництва вартістю $4,600,000,000.[40] У місті буде дозволено використовувати криптовалюту для платежів.
У Саудівській Аравії проєктувальники The Line стверджують, що ШІ буде контролювати місто, щоб покращити життя за допомогою даних і прогнозного моделювання.[41]
Тім О'Рейлі припустив, що джерела даних і системи репутації, об'єднані в алгоритмічне регулювання, можуть перевершувати традиційні правила.[42] Наприклад, після того, як пасажири оцінять водіїв таксі, якість їхніх послуг автоматично покращиться, а «водії, які надають неякісні послуги, зникнуть».[42] Пропозиція О'Рейлі заснована на теорії управління концепцією циклу зворотного зв'язку — покращення та погіршення репутації забезпечують бажану поведінку.[18] Використання зворотного зв'язку для управління соціальними системами вже було запропоновано в управлінні у кібернетиці[en] Стаффордом Біром раніше.[43]
Ці зв'язки досліджують Нелло Крістіаніні[en] та Тереза Скантамбурло у своїх роботах, де система оцінки репутації моделюється як стимул, який надається громадянам і обчислюється соціальним механізмом[en], щоб раціональні агенти були мотивовані підвищувати свій бал, адаптуючи свою поведінку. Деякі етичні аспекти цієї технології все ще обговорюються.[18]
Система соціального кредитування Китаю тісно пов'язана з китайськими системами масового спостереження[en], такими як Skynet[44][45][46], яка включає систему розпізнавання облич, технологію аналізу великих даних та штучний інтелект.[47][48][49][50] Ця система забезпечує оцінку надійності окремих осіб і підприємств.[51][52][53] Серед поведінки, яку система розцінює як неправомірну, є перехід вулиці в недозволеному місці[en] та неправильне сортування особистих відходів.[54][55][56][57][58] Поведінка, зазначена як позитивні фактори кредитного рейтингу, включає донорство крові, пожертвування на благодійність, добровільні громадські роботи тощо.[59][60] Китайська система соціального кредиту дозволяє покарати «ненадійних» громадян, наприклад, відмовляючи їм в купівлі квитків, і нагороджує «надійних» громадян, даючи можливість менше часу очікувати в лікарнях та державних установах тощо.[61][62][63]
Розумні контракти, криптовалюти та децентралізована автономна організація[en] згадуються як засоби заміни традиційних способів управління.[64][65][9] Криптовалюти — різновид цифрової валюти, емісія та облік якої виконується децентралізованою платіжною системою повністю в автоматичному режимі, тобто без державного центрального банку[66]. Цифрова валюта центрального банку часто використовує подібну технологію, але відрізняється тим, що вона використовує центральний банк, тобто є централізованою. Найближчим часом ці технології будуть застосовуватись великими профспілками та урядами, такими як Європейський Союз та Китай.
Смарт-контракти — це контракти, що виконуються самостійно, цілями яких є зменшення потреби в довірених державних посередниках, арбітражі та витратах на примусове виконання.[67][68]
Децентралізована автономна організація — це організація, представлена розумними контрактами, яка є прозорою, контролюється акціонерами та не піддається впливу центрального уряду.[69][70][71] Смарт-контракти обговорювалися для застосування в таких випадках, як використання в трудових договорах[72][73] та для автоматичної передачі коштів і майна (тобто спадкування, при реєстрації свідоцтва про смерть[en]).[74][75][76][77] Деякі країни, такі як Грузія та Швеція, вже запустили програми блокчейну, зосереджені на власності (право власності на землю та нерухомість)[35][78][79][80]. Україна також розглядає інші сфери, такі як державні реєстри.[35]
Згідно з дослідженням Стенфордського університету, 45 % досліджених федеральних установ США експериментували зі штучним інтелектом та пов'язаними з ним інструментами машинного навчання до 2020 року[6]. Федеральні агентства США підрахували наступну кількість випадків застосувань штучного інтелекту:[6]
У 53 % цих випадків проєкти було реалізовано за допомогою власних експертів.[6] Одним з комерційних постачальників в інших випадках був Palantir Technologies.[81]
Починаючи з 2012 року NOPD розпочав співпрацю з Palantir Technologies у сфері передбачення злочинності[en].[82] Окрім програмного забезпечення Gotham від Palantir, поліцейські органи (наприклад, NCRIC), використовують інші подібні програми (для чисельного аналізу), такі як SAS.[83]
У боротьбі з відмиванням грошей FinCEN використовує систему штучного інтелекту FinCEN (FAIS).[84]
Національні установи та організації охорони здоров'я, такі як AHIMA (Американська асоціація управління інформацією про охорону здоров'я), мають медичні картки[en]. Медичні картки служать центральним сховищем для планування догляду за пацієнтами та документування спілкування між пацієнтом і медичним працівником, а також професіоналами, які сприяють догляду за пацієнтом. В ЄС триває робота над створенням Європейського простору даних охорони здоров'я, який підтримує використання даних про здоров'я.[85]
Міністерство внутрішньої безпеки США використало програмне забезпечення ATLAS, яке працює в хмарному середовищі Amazon Cloud. Воно просканувало понад 16,5 мільйонів записів натуралізованих американців і позначило приблизно 124 000 з них для ручного аналізу та розгляду співробітниками USCIS щодо денатуралізації.[86][87] Вони були помічені через потенційне шахрайство, проблеми громадської безпеки та національної безпеки. Деякі проскановані дані надійшли з бази даних виявлення терористів[en] та Національного центру інформації про злочини[en].
В Естонії штучний інтелект використовується в електронному уряді, щоб зробити його більш автоматизованим і безперебійним. Віртуальний помічник допоможе громадянам у будь-якій взаємодії з урядом. Автоматизовані та проактивні служби надають послуги громадянам у ключових подіях їхнього життя (включаючи народження, важку втрату, безробіття, . . .). Одним із прикладів є автоматична реєстрація немовлят, коли вони народжуються.[88] Естонська система X-Road також буде перебудована, щоб включити ще більше контролю за конфіденційністю та підзвітності щодо використання урядом даних громадян.[89]
У Коста-Риці досліджено можливу цифровізацію діяльності з державних закупівель (тобто тендери на громадські роботи, …). У документі, в якому обговорюється така можливість, згадується, що використання ICT у закупівлях має ряд переваг, таких як підвищення прозорості, полегшення цифрового доступу до публічних тендерів, зменшення прямої взаємодії між посадовими особами із закупівель і компаній у моменти високого ризику доброчесності, збільшення охоплення та конкуренції та полегшення виявлення порушень.[90]
Окрім використання електронних тендерів для регулярних громадських робіт[en] (будівництво будівель, доріг, …), електронні тендери також можна використовувати для проєктів лісовідновлення та інших проєктів по відновленню вуглецевих поглиначів[en].[91] Проєкти відновлення поглиначів вуглецю можуть бути частиною національно визначених планів[en] для досягнення цілей національної Паризької угоди
Також можна використовувати програмне забезпечення для аудиту державних закупівель.[92][93] У деяких країнах аудит проводиться після отримання субсидій.
Деякі державні установи надають системи відстеження послуг, які вони пропонують. Прикладом є відстеження[en] заяв громадян (наприклад, для отримання водійських прав).[94]
Деякі державні служби використовують систему відстеження проблем, щоб слідкувати за поточними проблемами.[95][96][97][98]
Рішення суддів в Австралії підтримуються програмним забезпеченням «Split Up»[en] для визначення відсотка при поділі майна після розлучення.[99]
Програмне забезпечення COMPAS[en] використовується в судах США для оцінки ризику рецидиву.[100][101]
Згідно з заявою Пекінського Інтернет-суду, Китай є першою країною, яка створила інтернет-суд або кіберсуд.[102][103][104] Китайський суддя зі штучним інтелектом — це віртуальна рекреація[en] справжньої жінки-судді. Вона «допомагатиме суддям виконувати повторювану основну роботу, включаючи прийняття судових розглядів, що дасть можливість професійним практикам краще зосередитися на своїй судовій роботі».[102]
Також Естонія планує використовувати штучний інтелект для вирішення дрібних позовів на суму менше ніж 7000 євро.[105]
Юрботи можуть виконувати завдання, які зазвичай виконують помічники юристів або молоді співробітники юридичних фірм. Однією з таких технологій, що використовуються юридичними фірмами США для надання допомоги в юридичних дослідженнях, є ROSS Intelligence[106], а інші відрізняються складністю та в залежності від сценарних алгоритмів.[107] Ще одна програма чат-бот для надання юридичних послуг — DoNotPay.
Через пандемію COVID-19 у 2020 році проведення випускних іспитів у очному форматі було неможливим для тисяч студентів.[108] Державна середня школа Westminster High[en] використовувала алгоритми для визначення оцінок. У зв'язку з пандемією міністерство освіти Великої Британії[en] також використовувало статистичні обчислення для визначення остаточних оцінок для іспитів рівня A.[109]
Окрім використання для оцінювання, програмні системи та штучний інтелект також оптимізують курсову роботу та використовуються під час підготовки до вступних іспитів до коледжу.[110]
Інтелектуальні помічники, створені за допомогою ШІ, розробляються та використовуються для навчання (наприклад віртуальний помічник викладача під назвою Джил Уотсон, що розроблена в Технічному університеті Джорджії)[111][112], а також тривають дебати про те, чи можна повністю замінити вчителів системами штучного інтелекту (наприклад в домашньому навчанні).[113]
У 2018 році активіст, на ім'я Мічіхіто Мацуда, балотувався на пост міського голови в районі міста Тама в Токіо як посередник для програми штучного інтелекту.[114] У той час як на передвиборчих плакатах та передвиборчих матеріалах використовувався термін «робот» і зображалися зображення жіночого андроїда, «AI мер» насправді був алгоритмом машинного навчання, навченим за допомогою наборів даних міста Тама.[115] Проєкт підтримали високопоставлені керівники Тецузо Мацумото з Softbank і Норіо Муракамі з Google.[116] Мічіхіто Мацуда посів третє місце на виборах, зазнавши поразки від Хіроюкі Абе.[117] Організатори стверджували, що «міський голова» був запрограмований аналізувати звернення громадян[en], подані до міської ради, більш чесно й обдумано ніж люди.[118]
У 2019 році чат-бот з назвою SAM на основі штучного інтелекту взяв участь в обговореннях у соціальних мережах, пов'язаних з виборчою гонкою в Новій Зеландії.[119] Творець SAM Нік Геррітсен вважає, що SAM буде достатньо просунутим, щоб балотуватися як кандидат[en] до кінця 2020 року, коли в Новій Зеландії відбудуться наступні загальні вибори.[120]
У лютому 2020 року Китай запустив мобільний додаток для боротьби зі спалахом коронавірусу[121] під назвою «детектор близьких контактів».[122] Користувачів просять ввести своє ім'я та ідентифікаційний номер. Додаток здатний виявляти «близький контакт» за допомогою даних спостереження (наприклад, за допомогою записів громадського транспорту, включаючи потяги та авіарейси)[122] і, отже, потенційний ризик зараження. Кожен користувач також може перевірити статус трьох інших користувачів. Щоб зробити цей запит, користувачі сканують код швидкої відповіді (QR) на своїх смартфонах за допомогою таких програм, як Alipay або WeChat.[123] Доступ до детектора близьких контактів можна отримати через популярні мобільні програми, включаючи Alipay. Якщо виявлено ризик інфікування, додаток не лише рекомендує самоізолюватися, але й попереджує місцеві органи охорони здоров'я.[124]
Alipay також має код здоров'я Alipay, який використовується для забезпечення безпеки громадян. Ця система генерує QR-код одного з трьох кольорів (зелений, жовтий або червоний) після того, як користувачі заповнять форму на Alipay з особистими даними. Зелений код дозволяє власнику пересуватися без обмежень. Жовтий код вимагає від користувача залишатися вдома протягом семи днів, а червоний означає двотижневий карантин. У деяких містах, таких як Ханчжоу, стало майже неможливо пересуватися, не показавши свій код Alipay.[125]
У Каннах (Франція) програмне забезпечення для моніторингу було використано на кадрах, знятих камерами відеоспостереження, що дозволяє контролювати дотримання ними місцевого соціального дистанціювання та носіння масок під час пандемії COVID-19. Система не зберігає ідентифікаційні дані, а дає змогу сповіщати міську владу та поліцію про порушення правил носіння маски(дозволяючи за потреби штрафувати). Алгоритми, що використовуються програмним забезпеченням моніторингу, можуть бути включені в наявні системи спостереження в громадських місцях (лікарні, вокзали, аеропорти, торгові центри, …)[126]
Дані мобільних телефонів використовуються для виявлення інфікованих пацієнтів у Південній Кореї, Тайвані, Сінгапурі та інших країнах.[127][128] У березні 2020 року уряд Ізраїлю дозволив службам безпеки відстежувати дані мобільних телефонів людей, які імовірно хворіли на коронавірус. Захід вжито для дотримання карантину та захисту тих, хто може вступити в контакт з інфікованими громадянами.[129] Також у березні 2020 року Deutsche Telekom поділився даними мобільних телефонів з федеральним урядовим агентством, Інститутом Роберта Коха, з метою дослідження та запобігання поширенню вірусу.[130] Росія запровадила технологію розпізнавання облич для виявлення порушників карантину.[131] Італійський регіональний комісар з питань охорони здоров'я Джуліо Галлера[en] заявив, що «40% людей все одно продовжують пересуватися», як йому повідомили оператори мобільного зв'язку.[132] У США, Європі та Великій Британії компанія Palantir Technologies відповідає за надання послуг відстеження COVID-19.[133]
Багато з екологічних катастроф можливо виявити за допомогою систем штучного інтелекту. Наприклад, цунамі можна виявити за допомогою систем попередження про цунамі[en], що можуть використовувати штучний інтелект.[134][135] За допомогою ШІ можливо передбачити повені, області розмноження сарани, що може допомогти зупинити цілі зграї на ранній стадії, лісові пожежі (за допомогою супутникових даних, аерофотознімків та місцеперебування персоналу).[136][137][138][139][140][141][142]. У випадку лісових пожеж ШІ також може допомогти з евакуацією людей.[143]
Передбачається, що більш точні дані, зібрані від громадян за допомогою їхніх розумних пристроїв та комп'ютерів, будуть використовуватися для ефективнішої організації життя людини як колективу.[144][145] За оцінками Deloitte у 2017 році, автоматизація роботи уряду США могла б заощадити 96,7 мільйонів федеральних годин на рік з потенційною економією в 3,3 мільярда доларів; за найкращих обставин економія може сягати 1,2 мільярда годин, та 41,1 мільярда доларів на рік.[146]
Існують потенційні ризики, пов'язані з використанням алгоритмів в уряді. До них належать упередженість алгоритмів[en],[147] недостатня прозорість у тому, як алгоритм приймає рішення,[148] та відповідальність за будь-які такі рішення.[148]
Також існує серйозне занепокоєння щодо того, що регульовані сторони зможуть зловживати алгоритмами задля махінацій[en]. Прозорість при прийнятті рішень за допомогою алгоритмічного управління сприятиме спробам маніпулювати результатами на свою користь і навіть використовувати шкідливе машинне навчання[en].[6][18] За словами Харарі, конфлікт між демократією та диктатурою розглядається як конфлікт двох різних систем обробки даних — AI та алгоритми можуть схилити перевагу в бік останніх, обробляючи величезні обсяги інформації централізовано.[149]
У 2018 році Нідерланди використовували алгоритмічну систему SyRI (Systeem Risico Indicatie) для виявлення громадян, які з високою ймовірністю могли скоїти шахрайства у сфері соціального забезпечення. Незабаром ця система повідомила слідчим про тисячі підозрюваних людей.[150] Це викликало громадський протест. Окружний суд Гааги закрив SyRI, посилаючись на статтю 8 Європейської конвенції з прав людини (ЄКПЛ).[151]
Автори документального фільму iHuman[en] 2019 року висловили побоювання щодо «нескінченно стабільних диктатур», створених урядовим штучним інтелектом.[152]
У 2020 році алгоритми, які призначають оцінки за іспити студентам у Великій Британії, викликали відкритий протест під лозунгом «До біса алгоритм».[109] Протест пройшов успішно, і оцінки були скасовані.[153]
У 2020 році урядове програмне забезпечення США ATLAS, яке працює в хмарному середовищі Amazon Cloud, викликало обурення в активістів і співробітників Amazon.[154]
У 2021 році Eticas Foundation опублікувала базу даних урядових алгоритмів під назвою Observatory of Algorithms with Social Impact (OASI).[155]
Використання алгоритмів з відкритим кодом є одним із підходів щодо забезпечення прозорості.[156] Програмний код можна розглянути та запропонувати покращення за допомогою засобів розміщення початкового коду.
Опитування 2019 року, проведене центром інновацій університету IE[en] в Іспанії, показало, що 25 % громадян з обраних європейських країн були частково або повністю за те, щоб дозволити ШІ приймати важливі рішення про те, як керувати їхньою країною.[157] У наступній таблиці наведено результати за країнами:
Країна | Відсоток |
---|---|
Франція | 25 % |
Німеччина | 31 % |
Ірландія | 29 % |
Італія | 28 % |
Нідерланди | 43 % |
Португалія | 19 % |
Іспанія | 26 % |
Велика Британія | 31 % |
Дослідники знайшли деякі докази того, що, коли громадяни бачать своїх політичних лідерів або служби безпеки ненадійними, розчаровуючими або аморальними, вони вважають за краще замінити їх штучними агентами, яких вони вважають більш надійними.[158] Такі дані були отримані за допомогою опитування студентів усіх гендерів.
Романи Daemon[en] та Freedom™[en] Даніеля Суареса[en] описують вигаданий сценарій глобального алгоритмічного регулювання.[159]
- Антикоррупція[en]
- Громадянські технології[en]
- Code for America[en]
- Кіберпанк
- Цифрова нерівність
- Цифрові нації[en]
- Технологія розподілених реєстрів[en]
- Скандал щодо виплати допомоги по догляду за дітьми в Нідерландах
- Електронна нормотворчість[en]
- Юрбот[en]
- Правова інформатика
- Управління (кібернетика)[en]
- Мультивак
- Передбачувальна аналітика[en]
- Економіка спільної участі
- Розумний контракт
- Технологічний утопізм[en]
- ↑ Danaher, John (1 вересня 2016). The Threat of Algocracy: Reality, Resistance and Accommodation. Philosophy & Technology (англ.). 29 (3): 245—268. doi:10.1007/s13347-015-0211-1. ISSN 2210-5441. Процитовано 26 січня 2022.
- ↑ Yeung, Karen (December 2018). Algorithmic regulation: A critical interrogation. Regulation & Governance. 12 (4): 505—523. doi:10.1111/rego.12158.
- ↑ а б Medina, Eden (2015). Rethinking algorithmic regulation (PDF). Kybernetes. 44.6/7 (6/7): 1005—1019. doi:10.1108/K-02-2015-0052.
- ↑ Engin, Zeynep; Treleaven, Philip (March 2019). Algorithmic Government: Automating Public Services and Supporting Civil Servants in using Data Science Technologies. The Computer Journal. 62 (3): 448—460. doi:10.1093/comjnl/bxy082.
- ↑ Katzenbach, Christian; Ulbricht, Lena (29 листопада 2019). Algorithmic governance. Internet Policy Review. 8 (4). doi:10.14763/2019.4.1424. ISSN 2197-6775. Процитовано 19 березня 2020.
- ↑ а б в г д School, Stanford Law. Government by Algorithm: A Review and an Agenda. Stanford Law School (англ.). Процитовано 20 березня 2020.
- ↑ Abril, Rubén Rodríguez. DERECOM. Derecho de la Comunicación. - An approach to the algorithmic legal order and to its civil, trade and financial projection (es-es) . Процитовано 20 травня 2020.
- ↑ Rule by Algorithm? Big Data and the Threat of Algocracy. ieet.org. Процитовано 20 травня 2020.
- ↑ а б Werbach, Kevin (24 вересня 2018), The Siren Song: Algorithmic Governance By Blockchain (англ.), Social Science Research Network, SSRN 3578610.
- ↑ Williamson, Ben (January 2013). Decoding identity: Reprogramming pedagogic identities through algorithmic governance. British Educational Research Association Conference (англ.). Архів оригіналу за 24 червня 2021. Процитовано 26 грудня 2020.
- ↑ Hildebrandt, Mireille (6 серпня 2018). Algorithmic regulation and the rule of law. Philosophical Transactions of the Royal Society A: Mathematical, Physical and Engineering Sciences. 376 (2128): 20170355. Bibcode:2018RSPTA.37670355H. doi:10.1098/rsta.2017.0355. PMID 30082301.
- ↑ Veale, Michael; Brass, Irina (2019). Administration by Algorithm? Public Management Meets Public Sector Machine Learning (англ.). Social Science Research Network. SSRN 3375391.
- ↑ David Ronfeldt (1991). Cyberocracy, Cyberspace, and Cyberology:Political Effects of the Information Revolution (PDF). RAND Corporation. Процитовано 12 грудня 2014.
- ↑ David Ronfeldt (1992). Cyberocracy is Coming (PDF). RAND Corporation. Процитовано 12 грудня 2014.
- ↑ Ronfeldt, David; Varda, Danielle (1 грудня 2008), The Prospects for Cyberocracy (Revisited) (англ.), Social Science Research Network, SSRN 1325809.
- ↑ Opinion | Transparency in governance, through cyberocracy. kathmandupost.com (англ.). Процитовано 25 квітня 2020.
- ↑ Hudson, Alex (28 серпня 2019). 'Far more than surveillance' is happening and could change how government is run. Metro (англ.). Процитовано 25 квітня 2020.
- ↑ Organisations: Institute for Information Transmission Problems of the Russian Academy of Sciences (Kharkevich Institute): Institute for Information Transmission Problems of the Russian Academy of Sciences (Kharkevich Institute), Moscow, Russia. www.mathnet.ru. Процитовано 24 березня 2021.
- ↑ Machine of communism. Why the USSR did not create the Internet. csef.ru (рос.). Процитовано 21 березня 2020.
- ↑ Kharkevich, Aleksandr Aleksandrovich (1973). Theory of information. The identification of the images. Selected works in three volumes. Volume 3. Information and technology: Moscow: Publishing House "Nauka", 1973. - Academy of Sciences of the USSR. Institute of information transmission problems. с. 495—508.
- ↑ а б Gerovitch, Slava (9 квітня 2015). How the Computer Got Its Revenge on the Soviet Union. Nautilus. Архів оригіналу за 22 вересня 2021. Процитовано 19 вересня 2021.
- ↑ IU professor analyzes Chile's 'Project Cybersyn'. UI News Room. Архів оригіналу за 10 September 2009. Процитовано 27 травня 2013.
- ↑ Freeman Engstrom, David; Ho, Daniel E.; Sharkey, Catherine M.; Cuéllar, Mariano-Florentino (2020). Government by Algorithm: Artificial Intelligence in Federal Administrative Agencies (PDF). Архів оригіналу (PDF) за 15 серпня 2022. Процитовано 29 травня 2022.
- ↑ Margretts, Helen (1999). Information technology in government : Britain and America. New York: Routledge. ISBN 9780203208038.
- ↑ McCarty, L. Thorne. Reflections on" Taxman: An Experiment in Artificial Intelligence and Legal Reasoning. Harvard Law Review (1977): 837—893.
- ↑ Stamper, Ronald K. The LEGOL 1 prototype system and language. The Computer Journal 20.2 (1977): 102—108.
- ↑ Cockshott, W. Paul (1993). Towards a new socialism. Nottingham, England: Spokesman. ISBN 978-0851245454.
- ↑ Kirby, Michael (1998). The Future of Courts - Do They Have One. Journal of Law and Information Science. 9: 141. Процитовано 12 квітня 2020.
- ↑ Lawrence, Lessig (2006). Code (вид. Version 2.0). Basic Books. ISBN 978-0-465-03914-2.
- ↑ Sodemann, Angela A.; Ross, Matthew P.; Borghetti, Brett J. (November 2012). A Review of Anomaly Detection in Automated Surveillance. IEEE Transactions on Systems, Man, and Cybernetics, Part C (Applications and Reviews). 42 (6): 1257—1272. doi:10.1109/TSMCC.2012.2215319.
- ↑ Kelty, Christopher (2009). Explaining IT. Political and Legal Anthropology Review. 32 (1): 156—160. doi:10.1111/j.1555-2934.2009.01035.x. ISSN 1081-6976. JSTOR 24497537. Процитовано 26 січня 2022.
- ↑ Danaher, John (September 2016). The Threat of Algocracy: Reality, Resistance and Accommodation. Philosophy & Technology. 29 (3): 245—268. doi:10.1007/s13347-015-0211-1.
- ↑ Aneesh, A. (2006). Virtual Migration: the Programming of Globalization. Duke University Press. ISBN 978-0-8223-3669-3.
- ↑ а б в Chavez-Dreyfuss, Gertrude (17 квітня 2017). Ukraine launches big blockchain deal with tech firm Bitfury. Reuters (англ.). Процитовано 15 серпня 2021.
- ↑ Data for Policy 2017. Data for Policy CIC. Процитовано 23 січня 2021.
- ↑ Brauneis, Robert; Goodman, Ellen P. (1 січня 2018). Algorithmic Transparency for the Smart City. Yale Journal of Law & Technology. 20 (1): 103. Архів оригіналу за 15 серпня 2022. Процитовано 29 травня 2022.
- ↑ Singh, Saurabh; Sharma, Pradip Kumar; Yoon, Byungun; Shojafar, Mohammad; Cho, Gi Hwan; Ra, In-Ho (1 грудня 2020). Convergence of blockchain and artificial intelligence in IoT network for the sustainable smart city. Sustainable Cities and Society (англ.). 63: 102364. doi:10.1016/j.scs.2020.102364. ISSN 2210-6707. Процитовано 24 березня 2021.
- ↑ Gardner, Allison. Don't write off government algorithms – responsible AI can produce real benefits. The Conversation (англ.). Процитовано 1 квітня 2021.
- ↑ а б Nevada smart city: A millionaire's plan to create a local government. BBC News. 18 березня 2021. Процитовано 24 березня 2021.
- ↑ Saudi Arabia is planning a 100-mile line of car-free smart communities. Engadget. Процитовано 18 травня 2022.
- ↑ а б O’Reilly, Tim (2013). Open Data and Algorithmic Regulation. У Goldstein, B.; Dyson, L. (ред.). Beyond Transparency: open Data and the Future of Civic Innovation. San Francisco: Code for America Press. с. 289—300.
- ↑ Beer, Stafford (1975). Platform for change : a message from Stafford Beer. J. Wiley. ISBN 978-0471948407.
- ↑ 最高法打造"天网"破解执行难 去年615万老赖被"限行". Архів оригіналу за 8 березня 2021. Процитовано 29 травня 2022.
- ↑ "Skynet" China's massive video surveillance network. Abacus. 4 жовтня 2018. Процитовано 13 листопада 2019.
- ↑ 中国天网已建成 2亿摄像头毫秒级寻人. Phoenix New Media Limited (zh-Hans) . 4 травня 2018.
- ↑ How China's Surveillance State Reflects 'Black Mirror'. Fortune (англ.). 27 березня 2019. Процитовано 11 січня 2020.
- ↑ How China Is Using Big Data to Create a Social Credit Score. Time (en-us) . 2019. Процитовано 11 січня 2020.
- ↑ Lakshmanan, Ravie (30 вересня 2019). China's new 500-megapixel 'super camera' can instantly recognize you in a crowd. The Next Web (en-us) . Процитовано 13 листопада 2019.
- ↑ Chinese city with world's heaviest surveillance has 2.5 million cameras. South China Morning Post (англ.). 19 серпня 2019. Процитовано 13 листопада 2019.
- ↑ Nicole Kobie (7 червня 2019). The complicated truth about China's social credit system. WIRED UK.
- ↑ Stevenson, Alexandra; Mozur, Paul (22 вересня 2019). China Scores Businesses, and Low Grades Could Be a Trade-War Weapon. The New York Times (амер.). ISSN 0362-4331. Процитовано 11 січня 2020.
- ↑ Cheng, Evelyn (4 вересня 2019). China is building a 'comprehensive system' for tracking companies' activities, report says. CNBC (англ.). Процитовано 11 січня 2020.
- ↑ (кит.). Shenzhen News http://www.sznews.com/news/content/2019-09/18/content_22478357.htm. Процитовано 9 листопада 2019.
{{cite web}}
: Пропущений або порожній|title=
(довідка) - ↑ (кит.). Sina. 7 липня 2019 https://finance.sina.com.cn/roll/2019-07-07/doc-ihytcitm0295272.shtml. Процитовано 9 листопада 2019.
{{cite web}}
: Пропущений або порожній|title=
(довідка) - ↑ Huang, Echo. Garbage-sorting violators in China now risk being punished with a junk credit rating. Quartz (англ.). Процитовано 10 листопада 2019.
- ↑ (кит.). Sina http://sh.sina.com.cn/news/zw/2019-02-19/detail-ihrfqzka7179229.shtml. Процитовано 9 листопада 2019.
{{cite web}}
: Пропущений або порожній|title=
(довідка) - ↑ Архівована копія. www.pazjw.gov.cn (zh-cn) . Архів оригіналу за 12 листопада 2019. Процитовано 12 листопада 2019.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ How China's 'social credit' system blocked millions of people from travelling. Canadian Broadcasting Corporation. 7 березня 2019.
- ↑ West, Jack Karsten and Darrell M. (18 червня 2018). China's social credit system spreads to more daily transactions. Brookings (амер.). Процитовано 13 листопада 2019.
- ↑ Архівована копія. XinhuaNet (zh-cn) . Архів оригіналу за 31 жовтня 2019. Процитовано 10 листопада 2019.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Social credit system will not stop people using public services, Beijing says. South China Morning Post (англ.). 19 липня 2019. Процитовано 10 листопада 2019.
- ↑ Ma, Alexandra. China's controversial social credit system isn't just about punishing people — here's what you can do to get rewards, from special discounts to better hotel rooms. Business Insider. Процитовано 12 листопада 2019.
- ↑ Bindra, Jaspreet (30 березня 2018). Transforming India through blockchain. Livemint (англ.). Процитовано 31 травня 2020.
- ↑ Finn, Ed (10 квітня 2017). Do digital currencies spell the end of capitalism?. The Guardian. Процитовано 31 травня 2020.
- ↑ Reiff, Nathan. Blockchain Explained. Investopedia (англ.). Процитовано 31 травня 2020.
- ↑ Szabo, Nick (1997). View of Formalizing and Securing Relationships on Public Networks | First Monday. Архів оригіналу за 10 квітня 2022. Процитовано 29 травня 2022.
- ↑ Fries, Martin; P. Paal, Boris (2019). Smart Contracts (нім.). Mohr Siebeck. ISBN 978-3-16-156911-1. JSTOR j.ctvn96h9r.
- ↑ What is DAO - Decentralized Autonomous Organizations. BlockchainHub. Архів оригіналу за 24 травня 2020. Процитовано 31 травня 2020.
- ↑ Prusty, Narayan (27 квітня 2017). Building Blockchain Projects. Birmingham, UK: Packt. с. 9. ISBN 9781787125339.
- ↑ Chohan, Usman W. (4 грудня 2017), The Decentralized Autonomous Organization and Governance Issues (англ.), Social Science Research Network, SSRN 3082055.
- ↑ The Gig Economy, Smart Contracts and Disruption of traditional work arrangements
- ↑ A blockchain-based decentralized system for proper handling of temporary employment contracts
- ↑ How blockchain technology could change our lives
- ↑ Business inheritance in blockchain
- ↑ Blockchain and AI are coming to kill these 4 business verticals
- ↑ SilentNotary vision
- ↑ The Bitfury Group and Government of Republic of Georgia Expand Blockchain Pilot
- ↑ A BLOCKCHAIN — Journals Gateway
- ↑ Digital Transformation: Blockchain and Land Titles
- ↑ Leaked Palantir Doc Reveals Uses, Specific Functions And Key Clients. TechCrunch. Процитовано 22 квітня 2020.
- ↑ Winston, Ali (27 лютого 2018). Palantir has secretly been using New Orleans to test its predictive policing technology. The Verge (англ.). Процитовано 23 квітня 2020.
- ↑ Vice Motherboard article on Palantir
- ↑ The FinCEN AI System: Finding Financial Crimes in a Large Database of Cash Transactions
- ↑ Commission and Germany's presidency of the Council of the EU underline importance of the European Health Data Space
- ↑ Biddle, Sam BiddleMaryam SalehSam; SalehAugust 25 2021, Maryam. Little-Known Federal Software Can Trigger Revocation of Citizenship. The Intercept (англ.). Процитовано 21 вересня 2021.
- ↑ Cuccinelli Announces USCIS' FY 2019 Accomplishments and Efforts to Implement President Trump's Goals | USCIS. www.uscis.gov (англ.). 16 жовтня 2019. Процитовано 21 вересня 2021.
- ↑ See section on smart contracts; this is possible by means of a digital birth certificate, triggering a smart contract
- ↑ Exclusive: Estonia's vision for an 'invisible government'. 20 березня 2019.
- ↑ Enhancing the use of competitive tendering in Costa Rica's Public Procurement System (PDF).
- ↑ E-tender system at UK forestry commission
- ↑ Government audit software
- ↑ Audit app: an effective tool for government procurement assurance
- ↑ Track your driving licence application
- ↑ Track progress of a reported road fault or issue
- ↑ Senate Tracker Help – The Florida Senate. flsenate.gov. Процитовано 17 січня 2021.
- ↑ Legislative Search Results. congress.gov. Процитовано 17 січня 2021.
- ↑ GovTrack.us: Tracking the U.S. Congress. govtrack.us. Процитовано 17 січня 2021.
- ↑ Stranieri, Andrew; Zeleznikow, John (2 грудня 1995). Levels of reasoning as the basis for a formalisation of argumentation. Proceedings of the Fourth International Conference on Information and Knowledge Management. Association for Computing Machinery: 333—339. doi:10.1145/221270.221608. ISBN 0897918126. Процитовано 5 лютого 2022.
- ↑ Sam Corbett-Davies, Emma Pierson, Avi Feller and Sharad Goel (17 жовтня 2016). A computer program used for bail and sentencing decisions was labeled biased against blacks. It's actually not that clear. The Washington Post. Процитовано 1 січня 2018.
- ↑ Aaron M. Bornstein (21 грудня 2017). Are Algorithms Building the New Infrastructure of Racism?. Nautilus. № 55. Архів оригіналу за 3 січня 2018. Процитовано 2 січня 2018.
- ↑ а б Beijing Internet Court launches online litigation service center. english.bjinternetcourt.gov.cn. Процитовано 13 квітня 2020.
- ↑ China Now Has AI-Powered Judges. RADII | Culture, Innovation, and Life in today's China. 16 серпня 2019. Процитовано 13 квітня 2020.
- ↑ Fish, Tom (6 грудня 2019). AI shock: China unveils 'cyber court' complete with AI judges and verdicts via chat app. Express.co.uk (англ.). Процитовано 13 квітня 2020.
- ↑ Can AI Be a Fair Judge in Court? Estonia Thinks So. Wired (англ.). Процитовано 13 квітня 2020.
- ↑ «ROSS Intelligence Lands Another Law Firm Client.» The American Lawyer. N.p., n.d. Web. 16 June 2017. <http://www.americanlawyer.com/id=1202769384977/ROSS-Intelligence-Lands-Another-Law-Firm-Client>.
- ↑ CodeX Techindex. Stanford Law School, n.d. Web. 16 June 2017. <https://techindex.law.stanford.edu/ [Архівовано 2022-03-31 у Wayback Machine.]>.
- ↑ Broussard, Meredith (8 вересня 2020). Opinion | When Algorithms Give Real Students Imaginary Grades. The New York Times.
- ↑ а б Skewed Grading Algorithms Fuel Backlash Beyond the Classroom. Wired (en-us) . Процитовано 26 вересня 2020.
- ↑ The Machines Are Learning, and So Are the Students
- ↑ Could artificial intelligence replace our teachers
- ↑ A professor built an AI teaching assistant for his courses — and it could shape the future of education
- ↑ The Future of Homeschooling: How Robots are changing in home education
- ↑ POLITICS 2028: WHY ARTIFICIAL INTELLIGENCE WILL REPLACE POLITICIANS b…. SlideShare. 14 липня 2018. Процитовано 22 вересня 2019.
- ↑ Johnston, Lachlan (12 квітня 2018). There's an AI Running for the Mayoral Role of Tama City, Tokyo. OTAQUEST. Архів оригіналу за 5 грудня 2021. Процитовано 22 вересня 2019.
- ↑ AI党 | 多摩市議会議員選挙2019. AI党 | 多摩市議会議員選挙2019.
- ↑ Werden Bots die besseren Politiker?. Politik & Kommunikation (нім.). Процитовано 31 жовтня 2020.
- ↑ O'Leary, Abigail; Verdon, Anna (17 квітня 2018). Robot to run for mayor in Japan promising 'fairness and balance' for all. mirror.
- ↑ Sarmah, Harshajit (28 січня 2019). World's First AI-powered Virtual Politician SAM Joins The Electoral Race In New Zealand. Analytics India Magazine. Процитовано 11 квітня 2020.
- ↑ Meet SAM, world's first AI politician that hopes to run for New Zealand election in 2020. Hindustan Times (англ.). 26 листопада 2017. Архів оригіналу за 26 листопада 2017. Процитовано 11 квітня 2020.
- ↑ China launches coronavirus 'close contact' app. BBC News. 11 лютого 2020. Процитовано 7 березня 2020.
- ↑ а б China launches coronavirus 'close contact detector' platform. South China Morning Post. 12 лютого 2020.
- ↑ China launches coronavirus 'close contact detector' app. 11 лютого 2020.
- ↑ Chen, Angela. China's coronavirus app could have unintended consequences. MIT Technology Review. Процитовано 7 березня 2020.
- ↑ Mozur, Paul; Zhong, Raymond; Krolik, Aaron (2 березня 2020). In Coronavirus Fight, China Gives Citizens a Color Code, With Red Flags.
- ↑ Coronavirus France: Cameras to monitor masks and social distancing. 4 травня 2020.
- ↑ Manancourt, Vincent (10 березня 2020). Coronavirus tests Europe's resolve on privacy. POLITICO. Процитовано 20 березня 2020.
- ↑ Business, Ivan Watson and Sophie Jeong, CNN. Coronavirus mobile apps are surging in popularity in South Korea. CNN.
- ↑ Tidy, Joe (17 березня 2020). Coronavirus: Israel enables emergency spy powers. BBC News (брит.). Процитовано 18 березня 2020.
- ↑ Paksoy, Yunus. German telecom giant shares private data with government amid privacy fears (англ.). trtworld. Процитовано 20 березня 2020.
- ↑ Moscow deploys facial recognition technology for coronavirus quarantine. Reuters (англ.). 21 лютого 2020. Процитовано 20 березня 2020.
- ↑ Italians scolded for flouting lockdown as death toll nears 3,000. Pittsburgh Post-Gazette (англ.). Процитовано 20 березня 2020.
- ↑ Palantir provides COVID-19 tracking software to CDC and NHS, pitches European health agencies. TechCrunch. Процитовано 22 квітня 2020.
- ↑ Japanese team develops AI-based system to forecast tsunami and damages. www.preventionweb.net.
- ↑ Artificially Intelligent Tsunami Early Warning System.
- ↑ Sayad, Younes Oulad; Mousannif, Hajar; Al Moatassime, Hassan (1 березня 2019). Predictive modeling of wildfires: A new dataset and machine learning approach. Fire Safety Journal. 104: 130—146. doi:10.1016/j.firesaf.2019.01.006 — через ScienceDirect.
- ↑ Artificial intelligence for forest fire prediction.
- ↑ Gómez, Diego; Salvador, Pablo; Sanz, Julia; Casanova, Carlos; Taratiel, Daniel; Casanova, Jose Luis (15 серпня 2018). Machine learning approach to locate desert locust breeding areas based on ESA CCI soil moisture. Journal of Applied Remote Sensing. 12 (3): 036011. Bibcode:2018JARS...12c6011G. doi:10.1117/1.JRS.12.036011.
- ↑ How Artificial Intelligence Could Help Fight Climate Change-Driven Wildfires and Save Lives. Fortune.
- ↑ Business, Article by Rachel Metz, CNN Business Video by John General, CNN. How AI is helping spot wildfires faster. CNN.
- ↑ How AI Is Helping Fight Wildfires Before They Start. Time.
- ↑ Holley, Peter. California has 33 million acres of forest. This company is training artificial intelligence to scour it all for wildfire.
- ↑ Zhao, Xilei; Lovreglio, Ruggiero; Kuligowski, Erica; Nilsson, Daniel (15 квітня 2020). Using Artificial Intelligence for Safe and Effective Wildfire Evacuations. Fire Technology. 57 (2): 483—485. doi:10.1007/s10694-020-00979-x.
- ↑ McCormick, Tim. A brief exchange with Tim O'Reilly about "algorithmic regulation" | Tim McCormick. Процитовано 2 червня 2020.
- ↑ Why the internet of things could destroy the welfare state. the Guardian (англ.). 19 липня 2014. Процитовано 2 червня 2020.
- ↑ Eggers, illiam D.; Schatsky, David; Viechnick, Peter. Demystifying artificial intelligence in government | Deloitte Insights. www2.deloitte.com. Процитовано 4 квітня 2020.
- ↑ Mehr, Hila (August 2017). Artificial Intelligence for Citizen Services and Government (PDF). ash.harvard.edu. Процитовано 31 грудня 2018.
- ↑ а б Capgemini Consulting (2017). Unleashing the potential of Artificial Intelligence in the Public Sector (PDF). www.capgemini.com. Процитовано 31 грудня 2018.
- ↑ Harari, Story by Yuval Noah. Why Technology Favors Tyranny. The Atlantic. Процитовано 11 квітня 2020.
- ↑ Europe Limits Government by Algorithm. The US, Not So Much. Wired (англ.). Процитовано 11 квітня 2020.
- ↑ Haag, Rechtbank Den (6 березня 2020). ECLI:NL:RBDHA:2020:1878, Rechtbank Den Haag, C-09-550982-HA ZA 18-388 (English). uitspraken.rechtspraak.nl (нід.). Процитовано 11 квітня 2020.
- ↑ Wilkinson, Amber. 'iHuman': IDFA Review. Screen (англ.). Процитовано 21 квітня 2020.
- ↑ Reuter, Markus (17 серпня 2020). Fuck the Algorithm - Jugendproteste in Großbritannien gegen maschinelle Notenvergabe erfolgreich. netzpolitik.org (de-DE) . Процитовано 3 жовтня 2020.
- ↑ U.S. Government Is Using an Algorithm to Flag American Citizens for Denaturalization: Report. Gizmodo (en-us) . Процитовано 21 вересня 2021.
- ↑ release, Press. OASI, the first search engine to find the algorithms that governments and companies use on citizens. Процитовано 16 жовтня 2021.
- ↑ Heald, David (7 вересня 2006). Transparency: The Key to Better Governance? (англ.). British Academy. doi:10.5871/bacad/9780197263839.003.0002. ISBN 978-0-19-726383-9.
- ↑ European Tech Insights (2019) | IE CGC (PDF). Center for the Governance of Change (англ.). Процитовано 11 квітня 2020.
- ↑ Spatola, Nicolas; Macdorman, Karl F. (11 липня 2021). Why Real Citizens Would Turn to Artificial Leaders. Digital Government: Research and Practice. 2 (3): 26:1–26:24. doi:10.1145/3447954. ISSN 2691-199X.
- ↑ Rieger, Frank. Understanding the Daemon. FAZ.NET (нім.). Процитовано 5 квітня 2020.
- Government by Algorithm? by Data for Policy 2017 Conference
- Government by Algorithm by Stanford University
- A governance framework for algorithmic accountability and transparency by European Parliament
- Algorithmic Government by Zeynep Engin and Philip Treleaven, University College London
- Algorithmic Government by Prof. Philip C. Treleaven of University College London
- Artificial Intelligence for Citizen Services and Government by Hila Mehr of Harvard University
- The OASI Register, algorithms with social impact
- iHuman (Documentary, 2019) by Tonje Hessen Schei
- How Blockchain can transform India: Jaspreet Bindra
- Can An AI Design Our Tax Policy?
- New development: Blockchain—a revolutionary tool for the public sector, An introduction on the Blockchain's usage in the public sector by Vasileios Yfantis