Збройні сили Північної Македонії
Армія Північної Македонії | |
---|---|
Армија на Република Северна Македонија | |
![]() | |
Засновані | 21.лютого.1992 року |
Поточна форма | 27.березня.1992 року |
Види збройних сил | |
![]() ![]() ![]() | |
Штаб | ![]() |
Командування | |
Верховний головнокомандувач | ![]() Ґеорґе Іванов |
Міністр оборони | Зоран Йолевський |
Начальник Генерального штабу | Мефодій Величковський |
Людські ресурси | |
Вік | 18 років[1] |
Призов | відсутній (2013)[1] |
Населення у призовному віці | 532196 ч., віком 16-49 (оц. 2010[1]), 511964 ж., віком 16-49 (оц. 2010[1]) |
Придатних для військової служби | 443843 ч., віком 16-49 (оц. 2010[1]), 426251 ж., віком 16-49 (оц. 2010[1]) |
Щорічно досягають призовного віку | 16144 ч. (оц. 2010[1]), 14920 ж. (оц. 2010[1]) |
Активні службовці | 7500 (2022)[2] |
Резерв | 3000 (2022)[3] |
Витрати | |
Бюджет | 12,23 млрд. ден (2022) 192,63 млн. $ (2022)[2] |
Відсоток у ВВП | 1,08 % (2015)[1] |
Промисловість | |
Закордонні постачальники | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Історія | |
Військова історія Північної Македонії Конфлікт у Македонії (2001) Війна в Афганістані Війна в Іраку | |
Однострої та звання | |
Військові звання Північної Македонії | |
Нагороди | |
Військові нагороди Північної Македонії | |
![]() |
Збройні сили Північної Македонії (мак. Армија на Република Северна Македонија) — збірна назва для сухопутної армії, військово-повітряних сил та спецпідрозділів Північної Македонії.
Македонська національна оборонна доктрина спрямована на гарантування збереження незалежності та суверенітету республіки, цілісності її території, територіальних вод і повітряного простору та захист конституційного ладу. У колі її основних інтересів залишаються розвиток і підтримання реальної здатності боронити життєво важливі інтереси країни та розбудова Македонської армії так, щоб це забезпечувало її оперативну сумісність зі збройними силами країн-членів НАТО і Європейського Союзу та її спроможність брати участь у повному обсязі завдань Альянсу.[4] 6 лютого 2019 року представники держав НАТО підписали протокол про вступ Північної Македонії в НАТО[5].
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/52/Vermont_Guard_trains_Macedonia_military_for_peacekeeping_missions.jpg/350px-Vermont_Guard_trains_Macedonia_military_for_peacekeeping_missions.jpg)
ЗС було утворено в 1992 році після того, як 17 листопада 1991 р. парламент Македонії прийняв Конституцію, згідно з якою вона проголошувалася суверенною, незалежною, демократичною і соціальною державою, для оборони якої передбачалися власні збройні сили. 21 лютого 1992 р. президент Кіро Глігоров і представники федеральної армії підписали угоду про виведення ЮНА за межі Македонії з крайнім строком — 15 квітня. Армія виконала взяте на себе зобов'язання достроково, і вже 27 березня 1992 р. останній югославський вояк залишив македонську територію. Під час виводу югославських військ було вивезено з Македонії практично все озброєння ЮНА, тому первісно македонська армія володіла лише чотирма пошкодженими танками Т-34 часів Другої світової війни та деякою кількістю стрілецької зброї, залишеною від ЮНА. Сучасне озброєння було закуплено та одержано в дар від Болгарії, США і України.
Македонська армія сприяла силам НАТО у війні 1999 року, брала участь у внутрішньому конфлікті 2001 року, окремі підрозділи воювали в Іраку і Афганістані на боці США.
З жовтня 2006 р. скасовано загальний військовий обов'язок, македонська армія — перша в регіоні, яку укомплектовано повністю професіональними солдатами.[6] Нині армія переживає значні перетворення з метою вступити в НАТО.
Армією Північної Македонії командує міністр оборони через начальника Генерального штабу (НГШ) армії Північної Македонії. Передбачено дві посади заступників НГШ — заступник НГШ з планування, оперативних питань та готовності, який відає поточною діяльністю Генерального штабу, та заступник НГШ з військово-цивільного співробітництва.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5a/Macedonian_Armed_Forces_-_Organization_2021.png/300px-Macedonian_Armed_Forces_-_Organization_2021.png)
Сухопутні війська — головний вид збройних сил. Складаються з сил швидкого реагування, сил підтримки та стратегічного резерву.
Сили швидкого реагування складаються з 1-ї та 2-ї бригад, бронетанкового батальйону (31 танк Т-72).
Стратегічний резерв теж складається із двох бригад — 3-ї та 4-ї та змінної кількості менших частин.
Сили підтримки представлено артилерійською частиною (6 установок БМ-21), батальйоном ППО, ротою радіаційно-хімічно-біологічної розвідки, батальйоном зв'язку і логістики, інженерним батальйоном, ротами розвідки та військової поліції.
- Танки Т-72 — 30 Т-72А і 1 Т-72АК;
- БТР-70 — 56;
- БТР-80 — 12;
- БТР М-113 — 27;
- БТР ТМ-117 — 84;
- МТ-ЛБ — 10;
- БТР Леонідас — 9;
- ББМ Otokar Cobra— 2;
- БМП-2 — 11;
- Багатоцільовий джип HMMWV — 100;
- РСЗВ БМ-21 — 6;
- РСЗВ M-63 Plamen - 11;
- 105 мм гармата М-56 - 14;
- 122 мм гармата М-30 - 56;
- 82 мм безвідкатна гармата M60A;
- ПТРК Milan;
- 120 мм міномет - 44;
- ЗРК 9К35 Стріла-10 — 8;
- ПЗРК 9К38 Ігла-1;
ВПС Північної Македонії (мак. Воено Воздухопловство) охоплюють Авіацію і ППО та включають бойову ескадрилью гелікоптерів вогневої підтримки Мі-24, транспортну ескадрилью, батальйон розвідки та батальйон ППО разом з ротою тилового забезпечення і підтримки.
Головна база ВПС — аеродром Петровец.
- Гелікоптери Мі-24 — 2 (8 на зберіганні);
- Гелікоптери Мі-8/Мі-17 — 6;
- Гелікоптери Bell 205 UH-1Н — 2;
- Гелікоптери Bell 206B — 4;
- Літак Ан-2 — 1;
- Літаки Zlin Z-242L - 5.
Командування сил спеціальних операцій контролює діяльність диверсійно-розвідувального батальйону, а також елітного підрозділу «Вовки» (мак. Волци).
Складається з освітніх центрів по всій країні та відповідає за забезпечення підготовки й стандарти готовності, зокрема, для узгодження з вимогами НАТО.
Створене у 2001 році Командування відає всім комплексом заходів забезпечення бойової служби та контролює тилову базу сухопутних військ, військовий госпіталь, і центр будівництва та техобслуговування.
Інші командування Генштабу Армії включають Підрозділ радіоелектронної боротьби, Роту Почесної варти, озерну флотилію, складену з невеликих підрозділів військових катерів на Преспенському та Охридському озерах, а також інженерний полк та полк зв'язку.
- ↑ а б в г CIA The World Factbook. «Central Intelligence Agency». Архів оригіналу за 30 травня 2015. Процитовано 7 вересня 2015.
- ↑ а б https://www.globalfirepower.com/country-military-strength-detail.php?country_id=macedonia.
{{cite web}}
: Пропущений або порожній|title=
(довідка) - ↑ а б в The Military Balance 2022. IISS (англ.). Процитовано 20 березня 2023.
- ↑ Basis of the National Defence Policy And Doctrine [Архівовано 25 лютого 2009 у Wayback Machine.] Macedonian Ministry of Defence (англ.)
- ↑ У НАТО підписали протокол про вступ Македонії до Альянсу. Європейська правда. 06.02.2019. Архів оригіналу за 26 квітня 2019. Процитовано 06.02.2019.
- ↑ www.setimes.com. Архів оригіналу за 17 жовтня 2014. Процитовано 11 грудня 2010.
|
|