Вологодська губернія
Вологодська губернія | ||||
![]() Герб | ||||
![]() | ||||
Центр | Вологда | |||
---|---|---|---|---|
Утворено | 1796 | |||
Площа | 402 112 | |||
Населення | 1 493 200 осіб (поч. ХХ ст.) | |||
Густота | 3.7 осіб / км² | |||
Попередники | Вологодське намісництво | |||
Наступники | Північний край | |||
Волого́дська губе́рнія — історична адміністративно-територіальна одиниця Російської імперії, що була розташована на півночі європейської частини Росії; за величиною друга губернія імперії, поступаючись лише Архангельській.
Дата утворення губернії — 1796 рік.
Історія
Землі, які згодом зайняла Вологодська губернія, вже за давнини були заселені фіно-угорськими племенами. З XII—ХІІІ ст.ст. сюди проникають помори і новгородці і засновують на цих землях ряд поселень (Вологду, Устюг та ін.). З XIV ст. серед місцевого населення поширюється християнство (св. Стефан Пермський — просвітник комі-зирян).
З захопленням Новгороду Вологодський край підпадає під владу Московії, задля чого додатково було проведено низку каральних походів.
У 1780 році з трьох провінцій Архангелогородської губернії: Вологодської, Архангельської, Великоустюзької — утворено Вологодське намісництво, центром якого стала Вологда (місто з 1719 року).
В 1784 році зі складу Вологодського намісництва виокремлено Архангельське намісництво, а в 1796 році запроваджено Вологодську губернію як самостійну адміністративну одиницю (з осередком у Вологді).
На початок ХХ століття площа Вологодської губернії становила ~ 402 112 км², а чисельність населення — 1 493 200 осіб. За даними перепису 1897 року 91,2 % населення губернії становили росіяни, 8,6 % — комі. Відсоток грамотності був 19,1 %.
У квітні 1918 року вісім північно-західних губерній — Петроградська, Новгородська, Псковська, Олонецька, Архангельська, Вологодська, Череповецька і Північно-Двинська — були об'єднані в Союз комун Північної області, який, втім, уже за рік (в 1919 році) було скасовано.
14 січня 1929 року Вологодська губернія була скасована — на її місці було утворено Вологодський округ Північного краю.
Повіти
На початок XX століття до складу губернії входили 10 повітів:
- Вологодський;
- Грязовецький;
- Кадніковський;
- Вельський;
- Тотемський;
- Нікольський;
- Устюзький (або Великоустюзький);
- Сольвичегодський;
- Яренський;
- Усть-Сисольський.
Міст у губернії нараховувалось 13: губернське, 9 повітових і 3 позаштатні (Красноборськ, Лальськ, Верховажський).
В 1918 році Велико-Устюзький, Нікольський, Сольвичегодський, Усть-Сисольський і Яренський повіти відійшли до нової Північно-Двинської губернії. У наступному, 1919 році, до складу Вологодської губернії було передано Каргопольський повіт Олонецької губернії. В 1924 році скасовано Грязовецький повіт.
Посилання і література
- Довідка про зміни адміністративно-територіального устрою Вологодської області (1917—1991) рр. [Архівовано 17 вересня 2011 у Wayback Machine.] (рос.)
- Адміністративно-територіальний поділ Архангельської губернії в XVIII—XX ст.ст. (рос.)
- Памятная книжка и адрес-календарь Вологодской губернии на 1899—1900 г.г., Вологда, 1899 (рос.)
- Перший загальний перепис населення Російської імперії (рос.)
![]() |
Це незавершена стаття з історії Росії. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |