Самуель Єжи Каліновський
Самуель Єжи Каліновський | |
---|---|
Помер | 2 червня 1652[1] або 3 червня 1652[2] Батіг, Брацлавське воєводство, Малопольська провінція, Корона Королівства Польського, Річ Посполита[2] |
Країна | ![]() |
Посада | посол Сейму Речі Посполитої[d], Обозний коронний (уряд двірський)[2], Брацлавський старостаd, староста бродницькийd, Q66190089?, літинський старостаd, Q66200947?, Обозний великий коронний і учасник виборів короля Польщіd |
Рід | Калиновські гербу Калинова[d] і Калиновські гербу Калинова |
Батько | Мартин Калиновський |
Діти | Marcin Adam Kalinowskid |
Самуель Єжи Калиновський (пол. Samuel Jerzy Kalinowski; пом. перед 1658[3][4]) — державний, політичний і військовий діяч Речі Посполитої. Представник шляхетського роду Калиновських гербу Калинова.
Син гетьмана польного коронного Марціна Калиновського та його дружини — Гелени з князів Корецьких.
1643 р. отримав від батька староства Брацлавське, Літинське, Любецьке, 1646 p. Гусятинське, невдовзі Чернігівське. К. Несецький називав його старостою лоївським. 1646 p. пов'язав себе політично з канцлером Єжи Оссолінським через весілля з його наймолодшою донькою Уршулею Бригідою,[5] яке відбулося в палаці Оссолінських у Варшаві 20 травня. На весіллі був король Владислав IV Ваза з королевою та королевичем Сигізмундом Казімежем. Весілля було місцем перемовин щодо війни з Туреччиною, яку готував король. У планованій війні у 1647 р. Є. Оссолінський хотів використовувати зв'язки зятя з козаками. Як і батько, передусім був вояком. 1648 р. брав участь:
- у битві під Корсунем як обозний військовий, після неї надав родинні коштовності для викупу полонених.
- у битві під Пилявцями (вересень).
Восени виставив гусарську корогву у 120 коней, козацьку корогву у 150 коней, які розділили його долю у 1652 р.
1648 р. з Чернігівським воєводством підписав вибір королем Яна II Казимира. Невідомо, чи перебував в обложеному Збаражі 1649 р., К. Несецький вказував на його перебування тоді в Кам'янці-Подільському з Пйотром Потоцьким.
1649 р. став великим коронним обозним. Помираючий тесть Єжи Оссолінський передав йому Стенжицьке староство в січні 1650 р., але король віддав його іншому. 7 травня 1650 р., після смерті тестя, разом з дружиною отримав староство Бродницьке разом з Лідзбарком, що викликало ґвалтовний протест прусської шляхти (погрожували зірвати сейм), бо С. Є. Калиновський не мав титулу шляхтича-індигена. Король дав обіцянку владнати справу до наступного сейму. Під час пам'ятного сейму справа викликала обурення, бо король не дотримав слова. Тільки після смерті вдова відступила староство хелмінському воєводі Яну Косу 18 жовтня 1653 р.
У березні 1651 р. з власною коругвою піхоти під командуванням батька воював проти козаків під Шаргородом, Чернівцями, Мурафою, Стіною (пол. Ściana), Ямполем. 18 березня 1651 p. вирушив під Кальник для отримання розвідданих; взяв кілька полонених, але частину його загону козаки в Липівці розбили. У травні 1651 p. під час переправи через Серет біля Копичинців мав сутичку з татарами і козаками. Брав участь у Берестецькій битві.
Помер перед 1658 роком. Згідно висновків Миколи Крикуна, залишився живим після битви під Батогом. Згідно з поширеною версією,[3] загинув у битві під Батогом від татарина разом з батьком.[6] Згідно іншої — потрапив у полон та був страчений того ж дня з кількома тисячами інших поляків за наказом гетьмана Б. Хмельницького. Вдова довго вважала, що він потрапив у полон й був живий; поспішаючи з викупом до Гусятина, ледве сама не потрапила до татар.
Був власником Любеча, Гусятина, Лоєва, Конотопа, Лисянки.
Діти:
- Єжи, Юзеф — померли молодими без нащадків
- Марцін Адам — староста лоївський і ґнєвкувський.
- ↑ а б Internetowy Polski Słownik Biograficzny
- ↑ а б в г Urzędnicy centralni i nadworni Polski XIV-XVIII wieku / за ред. A. Gąsiorowski — Kórnik: Biblioteka Kórnicka, 1992. — С. 93. — 220 с. — ISBN 83-85213-04-X
- ↑ а б Захарченко Р. Калиновські… — С. 34.
- ↑ поширена думка, зокрема в ПСБ — 2 червня 1652 → Przyboś A. Kalinowski Samuel Jerzy h. Kalinowa (zm. 1652)… — S. 466.
- ↑ Ossolińscy (03) [Архівовано 27 вересня 2013 у Wayback Machine.] (пол.)
- ↑ Przyboś A. Kalinowski Samuel Jerzy h. Kalinowa (zm. 1652)… — S. 466.
- Захарченко Р. Калиновські Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2007. — Т. 4 : Ка — Ком. — С. 34. — ISBN 978-966-00-0692-8.
- Przyboś A. Kalinowski Samuel Jerzy h. Kalinowa (zm. 1652) // Polski Słownik Biograficzny. — Wrocław — Warszawa — Kraków : Zakład Narodowy Imienia Ossolińskich, Wydawnictwo Polskiej Akademii Nauk. — T. XI/…, zeszyt …. — 638 s. — S. 466. (пол.)
![]() |
Це незавершена стаття про особу, що має стосунок до України. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
![]() |
Це незавершена стаття про особу Польщі. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
- Померли 2 червня
- Померли 1652
- Померли 3 червня
- Калиновські герба Калинова
- Учасники Хмельниччини
- Світські сенатори Речі Посполитої
- Обозні великі коронні
- Брацлавські старости
- Літинські старости
- Лоївські старости
- Любецькі старости
- Чернігівські старости
- Бродницькі старости
- Персоналії:Гусятин
- Персоналії:Конотоп
- Персоналії:Лисянка