Анатолій (Гладкий)
Анатолій (Гладкий) | ||
![]() | ||
| ||
---|---|---|
з 30 березня 1999 | ||
Церква: | УПЦ МП | |
| ||
27 липня 1995 — 30 березня 1999 | ||
Церква: | УПЦ МП | |
Попередник: | Іонафан (Єлецьких) | |
Наступник: | Інокентій (Шестопаль) | |
| ||
28 жовтня 1993 — 27 липня 1995 | ||
Церква: | УПЦ МП | |
Попередник: | Іриней (Середній) | |
Наступник: | Варфоломій (Ващук) | |
Альма-матер: | Ленінградська духовна академія | |
Науковий ступінь: | ||
Діяльність: | священник | |
Національність: | Українець | |
Народження: | 28 липня 1957 (67 років) Старокостянтинів, Хмельницька область, Українська РСР, СРСР | |
Священство: | 14 лютого 1982 | |
Чернецтво: | 1992 | |
Єп. хіротонія: | 28 жовтня 1993 | |
Нагороди: | ||
Анато́лій (у миру Гладки́й Олексі́й Олексі́йович, нар. 28 липня 1957; Старокостянтинів, Хмельницька область) — єпископ, архієрей УПЦ МП, митрополит Поліський і Сарненський. Хіротонізований у єпископа 1993 року, з 1999 року очолює Сарненську єпархію УПЦ (МП). Тезоіменитство — 16 липня.
Народився 28 липня 1957 року в місті Старокостянтинів Хмельницької області. У 1975 році закінчив середню школу. З 1975 по 1977 рік проходив військову службу.
1979 року вступив до Ленінградської духовної семінарії, а 1982-го — до Ленінградської духовної академії. Захистив дисертацію на тему «Життя та діяльність проф. В. М. Бенешевича в історико-богословському осмисленні» та здобув звання кандидата богослов'я.[1]
У 1982 році 14 лютого висвячений у сан диякона, 21 лютого — в сан священика. Священицьку хіротонію звершив митрополит Ленінградський і Новгородський Антоній (Мельников).
Рішенням Навчального комітету при Священному Синоді був відряджений на служіння до Київської єпархії. Призначений настоятелем Свято-Марії-Магдалинівського храму м. Біла Церква та благочинним Білоцерківського і Сквирського районів Київської області.
1988 року призначений настоятелем Свято-Михайлівського храму міста Обухова та благочинним Обухівського, Миронівського, Кагарлицького, Богуславського районів Київської області. Збудував новий храм з каплицею в місті Обухові.
1992 року пострижений у чернецтво в Києво-Печерській Лаврі і возведений у сан ігумена. З 1993 року — секретар Митрополита Київського і всієї України.
28 жовтня 1993 року Блаженніший Митрополит Київський і всієї України Володимир звершив хіротонію архимандрита Анатолія в єпископа Рівненського і Острозького. Протягом двох років владика очолював Рівненську кафедру.
Призначений ректором Межирицького духовно-пастирського училища та Регентсько-катехізаторського духовного училища в м. Корці.
З 27 липня 1995 року призначений на Глухівську і Конотопську кафедру.
30 березня 1999 року рішенням синоду УПЦ МП була відкрита Сарненська єпархія на Поліссі, першим керуючим якої призначили єпископа Анатолія.
У день пам'яті рівноапостольного князя Володимира, 28 липня 2004 року, владику було возведено в сан архієпископа.
1997 року нагороджений орденом святого рівноапостольного князя Володимира ІІІ ступеня. 2001 — орденом «Різдво Христове — 2000» І ступеня.
Предстоятелем РПЦ Святійшим Патріархом Алексієм ІІ нагороджений орденом преподобного Сергія Радонезького ІІ ступеня.
Предстоятелем УПЦ Блаженнішим Митрополитом Володимиром нагороджений орденом святого князя Володимира ІІ ступеня.
2007 року Ужгородська українська богословська академія імені святих рівноапостольних Кирила та Мефодія присвоїла архієпископу Анатолію вчену ступінь доктора філософських наук і нагородила Хрестом доктора ІІ ступеня.
23 листопада 2013 року, владику було возведено в сан митрополита.
- Орден князя Ярослава Мудрого V ст. (1 грудня 2018) — за значний особистий внесок у державне будівництво, соціально-економічний, науково-технічний, культурно-освітній розвиток Української держави, вагомі трудові досягнення, багаторічну сумлінну працю[2]
- Орден «За заслуги» II ст. (1 грудня 2011) — за значний особистий внесок у соціально-економічний, науково-технічний, культурно-освітній розвиток незалежної Української держави, вагомі трудові досягнення, багаторічну сумлінну працю[3]
- Орден «За заслуги» III ст. (2002)
- Життя та діяльність проф. В. М. Бенешевича в історико-богословському осмисленні (кандидатська дисертація)
- Епископ Сарненський і Поліський АНАТОЛІЙ. «Треба повернути віру людей в життя!» (2002)[недоступне посилання з червня 2019]
- Єпископ Сарненський і Поліський Анатолій. «Протягом десяти років я змушений був постійно складати іспит» (2003)[недоступне посилання з червня 2019]
- Архієпископ Сарненський и Поліський Анатолій: «Налагодження співпраці влади і Церкви — першочергове завдання для Поліського регіону» (2007)
- Архиепископ Анатолий: «Ныне Церковь из состояния выживания перешла в состояние созидания» (2009)
- Українська Православна Церква (Московський Патріархат)
- Список єпископів Української Православної Церкви (Московського Патріархату)
- Єпископ
- Архієпископ
- ↑ Реєстр церковних лідерів УПЦ МП зі зв'язками в росії — OSINT-розслідування. molfar.com. Процитовано 20 квітня 2024.
- ↑ Указ Президента України від 1 грудня 2018 року № 404/2018 «Про відзначення державними нагородами України з нагоди 27-ї річниці підтвердження всеукраїнським референдумом Акта проголошення незалежності України 1 грудня 1991 року»
- ↑ Указ Президента України від 1 грудня 2011 року № 1094/2011 «Про відзначення державними нагородами України з нагоди 20-ї річниці підтвердження всеукраїнським референдумом Акта проголошення незалежності України 1 грудня 1991 року»
![]() |
Це незавершена стаття про православного релігійного діяча чи діячку. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
- Народились 28 липня
- Народились 1957
- Уродженці Старокостянтинова
- Кавалери ордена «За заслуги» II ступеня
- Кавалери ордена «За заслуги» III ступеня
- Кавалери ордена князя Ярослава Мудрого V ступеня
- Кавалери ордена Святого рівноапостольного князя Володимира II ступеня (УПЦ МП)
- Кавалери ордена Святого рівноапостольного князя Володимира III ступеня (УПЦ МП)
- Кавалери ордена Преподобного Сергія Радонезького II ступеня
- Єпископи Української православної церкви Московського патріархату
- Кандидати богослов'я