Лаврентьєв Михайло Олексійович
Лавре́нтьєв Миха́йло Олексі́йович (рос. Михаил Алексеевич Лаврентьев; 6(19) листопада 1900, Казань — 15 жовтня 1980, Москва) — математик, доктор технічних наук (за сукупністю наукових робіт, 1934), доктор фізико-математичних наук (1935), академік Академії наук УРСР (1939), академік АН СРСР (1946). Герой Соціалістичної Праці (1967). Депутат Верховної Ради УРСР 2-го скликання. Депутат Верховної Ради СРСР 5—9-го скликань. Кандидат у члени ЦК КПРС у 1961—1976 роках.
Народився 6(19) листопада 1900 року в місті Казані у родині науковця, згодом професора механіки спочатку Казанського, потім Московського університету.
У 1910—1911 роках перебував з батьками у місті Геттинген (Німеччина), де навчався в школі. У 1918 році закінчив Казанське комерційне училище і вступив на фізико-математичний факультет Казанського університету.
У 1921 році перевівся до Московського університету, який закінчив у 1922 році. П'ятирічну програму навчання він успішно засвоїв за три с половиною років. Ще до закінчення почав працювати викладачем (1921—1929). У 1921—1940 роках — на викладацькій роботі у вищих навчальних закладах Москви (Московський Університет, Московське вище технічне училище, Московський хіміко-технологічний інститут).
У 1922—1926 рр. — аспірант професора Лузіна, яка розробляла в той час питання теорії функцій дійсної змінної.
Після успішного захисту дисертації у лютому 1927 року був відряджений Наркомпросом для подальшого вдосконалення до Франції. В кінці 1927 року, після повернення з Франції, був обраний приват-доцентом Московського державного університету і членом Московського математичного товариства.
У 1929—1935 рр. одночасно з викладанням у Московському державному університеті працює в Центральному аерогідродинамічному інституті (ЦАГІ).
З 1935 року — старший науковий співробітник Математичного інституту ім. В. А. Стеклова Академії наук СРСР.
У 1939—1941 роках — директор Інституту математики АН УРСР. Під час німецько-радянської війни перебував у евакуації в місті Уфі Башкирської АРСР, де керував відділом математики Об'єднаного інститут фізики і математики Академії наук УРСР.
У 1944—1949 роках — директор Інституту математики АН УРСР. У передмісті Києва — у Феофанії, в напівзруйнованій церкві, з колегами досліджував дію підводного вибуху, виконуючи експериментальну перевірку розвиненої ним теорії.
Одночасно у 1945—1948 роках — віце-президент Академії наук Української РСР.
У 1948—1953 роках — завідувач кафедри математики фізико-технічного факультету Московського державного університету імені Ломоносова. У 1950—1953 роках — директор Інститут точної механіки і обчислювальної техніки АН СРСР. Одночасно, у 1951—1953 рр. — академік-секретар Відділення фізико-математичних наук АН СРСР.
У 1953—1955 роках — заступник наукового керівника КБ-11 (Ядерний центр в Арзамасі-16). У 1954—1957 роках , знову — академік-секретар відділення фізико-математичних наук АН СРСР. З 1954 року — член Президії АН СРСР.
У 1957—1975 роках — віце-президент Академії наук СРСР, голова Сибірського відділення АН СРСР, директор Інститут гідродинаміки АН СРСР у місті Новосибірську. З 1975 року працював у Московському фізично-технічному інституті.
На честь науковця названо астероїд 7322 Лаврентина.
Герой Соціалістичної Праці (1967). Двічі лауреат Сталінської премії СРСР першого ступеня (1946) за цикл робіт з теорії квазіконформних відображень, а також робіт з гідродинаміки (1949). Лауреат Ленінської премії (1956), премії ім. С. Л. Лебедєва. Нагороджений п'ятьма орденами Леніна, чотирма орденами Трудового Червоного прапору, орденом Великої Вітчизняної війни ІІ ступеня, орденом Жовтневої революції, медаллю ім. М. В. Ломоносова, Орденом Почесного легіону.
- В. В. Головко. Лаврентьєв Михайло Олексійович [Архівовано 21 серпня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2009. — Т. 6 : Ла — Мі. — С. 10. — ISBN 978-966-00-1028-1.
- О. М. Боголюбов, В. І. Горбачук. Лаврентьєв Михайло Олексійович [Архівовано 8 січня 2017 у Wayback Machine.] // Енциклопедія сучасної України / ред. кол.: І. М. Дзюба [та ін.] ; НАН України, НТШ. — К. : Інститут енциклопедичних досліджень НАН України, 2001–2024. — ISBN 966-02-2074-X.
- Михайло Олексійович Лаврент'єв / О. С. Лимарченко. — К.: Видавничо-поліграфічний центр «Київський університет», 2010. — 59 с.
- ↑ Лаврентьев Михаил Алексеевич // Большая советская энциклопедия: [в 30 т.] / под ред. А. М. Прохорова — 3-е изд. — Москва: Советская энциклопедия, 1969.
- ↑ http://m-necropol.narod.ru/lavrentyef.html
- ↑ Find a Grave — 1996.
- ↑ а б в г д е ж и Архів історії математики Мактьютор — 1994.
- ↑ Птушенко В. В., Ляпунова Е. А. История отечественной науки в переписке семьи Ляпуновых (1955–1962 гг.), The history of Russian science through the correspondence of the Lyapunov family (1955–1962) // Историко-биологические исследования — 2021. — Т. 13, вып. 4. — С. 150–168. — ISSN 2076-8176; 2500-1221 — doi:10.24412/2076-8176-2021-4-150-168
- ↑ а б в г д е ж и к л м Математичний генеалогічний проєкт — 1997.
- Лаврентьев, Михаил Алексеевич [Архівовано 15 квітня 2008 у Wayback Machine.] в Енциклопедії «Кругосвет» (рос.)
- Лаврентьєв Михайло Олексійович [Архівовано 10 червня 2008 у Wayback Machine.] на сайті СО РАН (рос.)
- Лаврентьєв Михайло Олексійович на www.math.ru [Архівовано 6 жовтня 2010 у Wayback Machine.] (рос.)
- Лаврентьєв Михайло Олексійович на www-sbras.nsc.ru [Архівовано 30 січня 2009 у Wayback Machine.] (рос.)
|
- Народились 19 листопада
- Народились 1900
- Уродженці Казані
- Померли 15 жовтня
- Померли 1980
- Померли в Москві
- Поховані на Південному цвинтарі Новосибірська
- Випускники Московського університету
- Випускники Казанського університету
- Випускники Паризького університету
- Викладачі Новосибірського університету
- Науковці Московського університету
- Доктори фізико-математичних наук
- Члени Академії наук НДР
- Члени Леопольдини
- Академіки РАН
- Члени АН СРСР
- Члени Французької академії наук
- Члени Національної академії наук України
- Члени КПРС
- Герої Соціалістичної Праці
- Лауреати Ленінської премії
- Лауреати Державної премії СРСР
- Кавалери ордена Леніна
- Кавалери ордена Жовтневої Революції
- Нагороджені Великим Хрестом ордена Почесного легіону
- Нагороджені Великою золотою медаллю імені М. В. Ломоносова
- Російські математики
- Радянські математики
- Механіки СРСР
- Науковці МФТІ
- Науковці Інституту математики НАН України
- Директори Інституту математики НАН України
- Академіки АН СРСР
- Лауреати Сталінської премії
- Кавалери ордена Трудового Червоного Прапора
- Люди, на честь яких названо астероїд
- Депутати Верховної Ради УРСР 2-го скликання
- Депутати Верховної Ради СРСР 5-го скликання
- Депутати Верховної Ради СРСР 6-го скликання
- Депутати Верховної Ради СРСР 7-го скликання
- Депутати Верховної Ради СРСР 8-го скликання
- Депутати Верховної Ради СРСР 9-го скликання
- Викладачі Російського хіміко-технологічного університету
- Науковці, іменем яких названо премії НАН України