Галіл
Галіл | |
---|---|
![]() Galil | |
Тип | автомат |
Походження | ![]() |
Історія використання | |
На озброєнні | 1973 — по т.ч. |
Оператори | див. Оператори |
Війни | Ліванська війна (1982), Війна за незалежність Намібії, Іракська війна |
Історія виробництва | |
Розробник | Ісраель Ґалілі (ישראל גלילי) |
Розроблено | 1969 |
Виробник | Israel Military Industries (IMI), Bernardelli, Indumil, Ka Pa Sa State Factories |
Виготовлена кількість | виробництво продовжується |
Варіанти | див. Варіанти |
Характеристики | |
Вага | 2,98 (5,56 мм MAR) 3,75 (5,56 мм SAR) 3,95 (5,56 мм AR) 4,35 (5, 56 мм ARM) 3,85 (7,62 мм SAR) 3,95 (7,62 мм AR) 4,45 (7,62 мм ARM) 6,4 (Sniper) без патронів 0,305 (порожній магазин) 0,72 (споряджений магазин)[1] |
Довжина | 840/760 мм з розкладеним/складеним прикладом |
Довжина ствола | 370 мм (без компенсатора) |
Набій | 5,56×45 мм SS109/M855 (AR, ARM, SAR, MAR) 7,62×51mm NATO (AR, ARM)[1] |
Калібр | 5,56 (AR, ARM, SAR, MAR) 7,62 (AR, ARM) |
Дія | відведення порохових газів, поворотний затвор |
Темп вогню | 630—750 (5,56 мм)[1] |
Дульна швидкість | 710 (5,56 мм MAR) 850 (5,56 мм SAR) 915 (5,56 мм AR, ARM) 800 (7,62 мм SAR) 850 (7,62 мм AR, ARM) 815 (Sniper)[1] |
Дальність вогню | |
Ефективна | 500 (5,56 мм)[1] |
![]() |
Галіл (івр. גליל) — ізраїльський автоматичний карабін, розроблений конструктором Ісраелем Ґалілі на основі автомата Калашникова. В Україні з 2009 року випускаються марксманська модифікація Galatz під назвою Форт-301. Виробник — КНВО «Форт». Замовник — підрозділи спеціального призначення СБУ, СЗР і МВС.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4d/EST_Scouts_Battalion_Iraq_2005-2.jpg/300px-EST_Scouts_Battalion_Iraq_2005-2.jpg)
Незважаючи на перемогу в Шестиденній війні, командування ЦАГАЛю встановило, що FN FAL, що стояли на озброєнні Ізраїлю, були менш пристосовані до умов бою в пустелі, ніж автомати Калашникова, з якими воювали араби. У результаті було прийнято рішення про створення нового автомата під патрон 5,56 × 45 мм, який би зміг замінити FN FAL.
У 1969 році відповідні прототипи були продемонстровані інженерами Узієлем Ґалем і Ісраелем Ґалілі[2], в результаті чого перевага була віддана варіанту Ґаліля, в основі якого лежала конструкція фінського автомата Valmet Rk 62 (копія АК), ліцензія на виробництво якого була куплена Ізраїлем і який, у свою чергу, був ліцензійним варіантом автомата Калашникова. У 1973 році автомат Ґаліля надходить на озброєння під позначенням Galil, при цьому його виробництво було налагоджено компанією Israel Military Industries з використанням купленого в Фінляндії обладнання.
Наприкінці 1980-х років були розроблені варіанти під гвинтівковий патрон 7,62×51mm NATO. До кінця 1980-х років було вирішено припинити використання Ґаліль у піхотних підрозділах у зв'язку з недоліками автомата, на початку 1990-х ці автомати на озброєнні піхотних підрозділів були остаточно замінені американськими автоматами M16 («першою ластівкою» стали американські поставки М16А1 і CAR-15 під час арабо-ізраїльської війни 1967 року, що обходилися дешевше, ніж виробництво Ґалілю). Залишилися в експлуатації тільки вкорочені варіанти, що використовувались як персональна зброя самооборони екіпажів транспорту і танків, а також артилеристів, але й вони були замінені в 2005 році на відповідні варіанти M16.
З точки зору внутрішнього устрою Ґаліль аналогічний автомату Калашникова за винятком застосування іншого набою. Автоматика працює за рахунок відведенню частини порохових газів з каналу ствола через газовідвідний отвір, просвердлений під кутом 30 градусів назад безпосередньо в газову камеру. Газовий поршень хромований. Рукоятка затвору, на відміну від автомата Калашникова, загнута догори для того, щоб її можна було використовувати обома руками. Ліворуч над пістолетною рукояткою є додатковий прапорець запобіжника-перемикача режимів стрільби.
Діоптричний приціл має 2 положення: для стрільби на дистанції 0-300 м і 300—500 м. Також є пристосування з трьома точками, що світяться (одна на мушці і дві на прицілі) для стрільби в умовах низької освітленості на дальності до 100 м. Автомат може стріляти гвинтівковими гранатами, при цьому використовуються магазини на 12 холостих набоїв. Також може використовуватися багнет-ніж.
Пістолетне руків'я виконане з пластику, як і цівка на пізніх варіантах (на ранніх цівка була дерев'яною). Металеві скелетні приклади складаються убік. Одним з недоліків зброї є цілик, розміщується на задній кришці, яка не сидить жорстко, таким чином не гарантується можливість точної пристрілки зброї. Ще однією проблемою Galil є його велика маса — 3,95 кг, що більше, ніж М16А1 (2,97 кг).
Наприкінці 2009 року кабінет міністрів України видає указ про прийняття на озброєння прикордонних військ, СБУ та зовнішньої розвідки штурмової гвинтівки TAR-21, кулемета Negev і снайперської гвинтівки модифікації Галіл, які виробляються на НВО «Форт» за ліцензією Israeli Weaponary Industries[3].
Снайперська гвинтівка калібру 7,62×51 мм «Форт 301» — напівавтоматична зброя підтримки, призначена для ведення прицільного вогню на великих відстанях. Характеризується простотою та надійністю конструкції, практичністю в експлуатації. Штатно укомплектована складаним убік прикладом, 6-кратним оптичним прицілом та складаними сошками[4]. Під час Російсько-української війни 2014 гвинтівки Форт-301 були помічені на позиціях українських військових під Маріуполем та Донецьком[5].
|
|
- Galil AR (Assault Rifle) — базовий варіант (патрони 5,56 мм НАТО і 7,62 мм НАТО.
- Galil ARM (Assault Rifle and Machine gun) — варіант легкого ручного кулемета, що відрізняється від AR наявністю сошок і рукоятки для перенесення (патрони 5,56 мм НАТО і 7,62 мм НАТО).
- Galil SAR (Short Assault Rifle) — укорочений варіант для повітряно-десантних і бронетанкових військ (патрони 5,56 мм НАТО і 7,62 мм НАТО).
- Galil MAR (Micro Assault Rifle, Micro-Galil) — укорочений варіант SAR, призначений для спецпідрозділів або використання як персональна зброя самооборони (патрони тільки 5,56 мм НАТО). На цівці є виступ, що запобігає зісковзування кисті в бік дула.
- Magal — пістолет-кулемет, створений під американський набій .30 Carbine (7,62 × 33 мм) на основі Galil MAR. Всього було випущено близько 1000 штук.
- Galil Sniper або Galatz — самозарядний снайперський варіант з важким стволом, сошкою, оптичним прицілом і дерев'яним прикладом (патрони тільки 7,62 мм НАТО).
- Galil Hadar — цивільний самозарядний варіант з цівкою, об'єднаним з прикладом.
- SR-99 — модернізована версія Galil Sniper.
- Галіл ACE — подальший розвиток сімейства.
- Vektor CR-21
- ↑ а б в г д = {813E02F8-D6E3-48B1-A0D4-171BBDD46E28} Опис на сайті виробника [Архівовано 26 квітня 2014 у Wayback Machine.] Israel Weapon Industries (англ.)
- ↑ Yisrael Galili, Weapons Inventor, 72//March 11, 1995 nytimes.com
- ↑ Штурмова гвинтівка TAR-21 (російською) . Grey. Архів оригіналу за 12 липня 2013. Процитовано 11 жовтня 2010.
{{cite web}}
: Cite має пустий невідомий параметр:|datepublished=
(довідка) - ↑ НВО «Форт»: Снайперська гвинтівка «Форт 301». Архів оригіналу за 25 жовтня 2011. Процитовано 19 листопада 2011.
- ↑ Українські силовики почали використовувати снайперські гвинтівки «Форт-301». Військова Панорама. 21 жовтня 2014. Архів оригіналу за 8 листопада 2014. Процитовано 21 жовтня 2014.
- ↑ que armamento posee el ejercito argentino?. Yahoo Respuestas (es-AR) . 11 листопада 2009. Архів оригіналу за 21 березня 2016. Процитовано 12 квітня 2020.
- ↑ а б в г д е ж и к л м н п р с Jones, Richard D. Jane's Infantry Weapons 2009/2010. Jane's Information Group, 35 edition (January 27, 2009). ISBN 978-0710628695.
- ↑ Indumil – Industria Militar Colombiana. www.indumil.gov.co. Архів оригіналу за 2 серпня 2020. Процитовано 12 квітня 2020.
- ↑ Tiempo, Casa Editorial El (7 квітня 2006). Colombia, única fábrica de los Galil. El Tiempo (spanish) . Архів оригіналу за 16 липня 2019. Процитовано 12 квітня 2020.
- ↑ Haapiseva-Hunter, Jane (1999). Israeli foreign policy: South Africa and Central America. South End Press. с. 114. ISBN 978-0896082854.
- ↑ Navy News Service — Eye on the Fleet. www.navy.mil. Архів оригіналу за 6 листопада 2018. Процитовано 12 квітня 2020.
- ↑ Eesti Kaitsevägi — Tehnika — Automaat Galil AR. Архів оригіналу за 14 серпня 2012. Процитовано 10 березня 2011.
- ↑ Kaitsevägi — Tehnika — Automaat Galil SAR. Архів оригіналу за 20 липня 2011. Процитовано 10 березня 2011.
- ↑ Kaitsevägi — Tehnika — Automaat Galil ARM. Архів оригіналу за 20 липня 2011. Процитовано 10 березня 2011.
- ↑ Kaitsevägi — Tehnika — Galil Snaiper. Архів оригіналу за 20 липня 2011. Процитовано 10 березня 2011.
- ↑ Hogg, Ian (2002). Jane's Guns Recognition Guide. Jane's Information Group. ISBN 0-00-712760-X.
- ↑ Picture of the Knesset Guard on Israel's 52nd Independence Day armed with Galil [Архівовано 22 жовтня 2010 у Wayback Machine.], Israeli Knesset Official Website.
- ↑ Galile dla Paragwaju – Altair Agencja Lotnicza. Архів оригіналу за 19 листопада 2018. Процитовано 25 жовтня 2014.
- ↑ weapon systems: infantry. sa army. Архів оригіналу за 17 січня 2019. Процитовано 25 жовтня 2014.
- ↑ Walter, John (2006). Rifles of the World. Krause. с. 616. ISBN 978-0896892415.
- ↑ Haapiseva-Hunter, Jane (1999). Israeli foreign policy: South Africa and Central America. South End Press. с. 115. ISBN 978-0896082854.
- ↑ Снайперська гвинтівка «Форт 301». Архів оригіналу за 25 жовтня 2011.
- ↑ Rice Not Guns - German Arms in the Philippines. www.bits.de. Архів оригіналу за 7 вересня 2010. Процитовано 10 березня 2011.
- Опис Galil на сайті weapon.at.ua [Архівовано 17 березня 2010 у Wayback Machine.]
- Опис Galil на сайті gewehr.ru [Архівовано 5 квітня 2009 у Wayback Machine.]
- Керівництво користувача Galil 5,56 мм AR/ARM/SAR [Архівовано 28 травня 2008 у Wayback Machine.] (англ.)
- Galil History Israel Weapon Industries
- GALIL RIFLE HISTORY//SOF's Kokalis Evaluates Galili's AK, by Peter G. Kokalis First published in the July 1 983 edition of «Солдат удачі»[en]
- Ізраїльська армія розпрощалася з автоматом «Галіль», 16.08.07 [Архівовано 22 вересня 2011 у Wayback Machine.]