Підгаєцький повіт
![]() | Цю статтю потрібно повністю переписати відповідно до стандартів якості Вікіпедії. (січень 2020) |
Округ | Бережанський (до 1867) |
Коронний край | Королівство Галичини та Володимирії |
Країна | ![]() ![]() |
Центр | Підгайці |
Площа | 848 км² (після 1867)[1] |
Населення | 48310 (1867)[1] |
![]() |
Підгаєцький повіт — історична адміністративно-територіальна одиниця на українських землях, що входила до складу коронного краю Королівство Галичини і Володимирії (Австро-Угорська імперія), Західно-Української Народної республіки, Польщі та УРСР. Адміністративний центр — місто Підгайці, населення якого становило 6 049 осіб.
Територія сучасного Підгаєцького та заходу Теребовлянського районів Тернопільської області України.
Географія
Територія становила 1 046 км².
У складі Австро-Угорщини
У складі ЗУНР
Повітовим комісаром був Осип Танчаковський, нотаріальний кандидат, комісар староства. Міським комісаром (бургомістром) був обраний Онуфрій Маркевич, а головою Повітової УНРади — о. Іван Токар, декан і парох у Підгайцях. Делегатом до УНРади був обраний Михайло Содомора.[2]
Повіт входив до Тернопільської військової області ЗУНР.
![]() | Цей розділ потребує доповнення. (вересень 2016) |
Підгаєцький повіт | |||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Powiat podhajecki | |||||||||||
![]() | |||||||||||
Повіт на мапі воєводства
| |||||||||||
Країна | ![]() | ||||||||||
Воєводство | Тернопільське | ||||||||||
Адміністративний центр | Підгайці | ||||||||||
Населення: | 95 700 (1931) | ||||||||||
Площа: | 1018 | ||||||||||
Густота: | 94
| ||||||||||
TERYT: | Код ISO: | ||||||||||
Адмніністративний поділ | |||||||||||
| |||||||||||
Адміністрація | |||||||||||
| |||||||||||
- |
Включений до складу Тернопільського воєводства після утворення воєводства у 1920 році на окупованих землях ЗУНР.
Географічні дані
Підгаєцький повіт знаходився на південному заході воєводства. Із заходу межував зі Станіславським воєводством. На півдні межував із Бучацьким, на сході — з Теребовлянським, на північному сході — з Тарнопольським, на півночі — з Бережанським повітами Тарнопольського воєводства.
Рельєф переважно горбистий, на сході — рівнинний. Більшість території Підгаєцького повіту була вкрита нагір'ям Опілля.
Зміни адміністративного поділу
Розпорядженням Ради міністрів з вилучених частин сільських гмін (самоврядних громад) Багатківці Підгаєцького повіту і Ладичин Тернопільського повіту 1 липня 1926 р. утворено самоврядну адміністративну гміну Веселівка та включено її до Тернопільського повіту[3].
1 квітня 1927 р. вилучена частина розпарцельованого фільварку сільської гміни Багатківці і з неї утворена самоврядна гміна Воля Голухівська[4].
15 червня 1934 р. села Щепанів і Вівся передані до Бережанського повіту з Підгаєцького[5] та Бишів — з Підгаєцького повіту до Станіславського повіту Станіславського воєводства[6].
Відповідно до розпорядження міністра внутрішніх справ Польщі від 21 липня 1934 року «Про поділ повіту Підгаєцького у воєводстві Тернопольському на сільські ґміни»[7], 1 серпня 1934 року в Підгаєцькому повіті були утворені об'єднані сільські ґміни (відповідають волостям).
Міста (Міські ґміни)
- містечко Підгайці — місто з 1934 р.
Сільські ґміни
Кількість:
1920—1927 рр. — 63
1927—1934 рр. — 64
1934 р. — 61
Населення
У 1907 році українці-грекокатолики становили 63 % населення повіту[8].
У 1939 році в повіті проживало 104 890 мешканців (65 400 українців-грекокатоликів — 62,35 %, 26 610 українців-римокатоликів — 25,37 %, 3 250 поляків — 3,1 %, 4 290 польських колоністів міжвоєнного періоду — 4,09 %, 4 815 євреїв — 4,59 % і 525 німців та інших національностей — 0,5 %)[9].
Публіковані польським урядом цифри про національний склад повіту за результатами перепису 1931 року (з 95 663 населення ніби-то було аж 46 710 (48,83 %) поляків при 45 031 (47,07 %) українців, 3 464 (3,62 %) євреїв і 381 (0,4 %) німців) суперечать даним, отриманим від місцевих жителів (див. вище) та пропорціям за допольськими (австрійськими) та післяпольськими (радянським 1940 і німецьким 1943) переписами.
Радянський період
27 листопада 1939 р. повіт включено до новоутвореної Тернопільської області[10].
17 січня 1940 р. повіт ліквідовано в результаті поділу території на два райони:
- Золотниківський — зі ґмін Вишнівчик, Золотники, Семиківці;
- Підгаєцький — місто Підгайці та решта ґмін повіту.
Примітки
- ↑ а б Handbuch der politischen Gehörden in Galizien für das Jahr 1867. Lemberg. Aus der K.k. Galiz. Aerarial-Staats-Druckerei. S.65
- ↑ Олег ПАВЛИШИН. ОРГАНІЗАЦІЯ ЦИВІЛЬНОЇ ВЛАДИ ЗУНР У ПОВІТАХ ГАЛИЧИНИ (ЛИСТОПАД - ГРУДЕНЬ 1918 РОКУ).
- ↑ Rozporządzenie Rady Ministrów z dnia 26 maja 1926 r. o utworzeniu samoistnej gminy wiejskiej «Wesołówka» i włączeniu jej do powiatu tarnopolskiego. (пол.)
- ↑ Rozporządzenie Ministra Spraw Wewnętrznych z dnia 25 listopada 1926 r. o utworzeniu gminy wiejskiej «Wola-Gołuchowska» w powiecie podhajeckim, województwie tarnopolskiem. (пол.)
- ↑ Rozporządzenie Rady Ministrów z dnia 28 maja 1934 r. o zmianie granic powiatów podhajeckiego i brzeżańskiego w województwie tarnopolskiem. (пол.)
- ↑ Розпорядження Ради міністрів 9 червня 1934 року № 469
- ↑ Rozporządzenie Ministra Spraw Wewnętrznych z dnia 21 lipca 1934 r. o podziale powiatu podhajeckiego w województwie tarnopolskiem na gminy wiejskie. (пол.)
- ↑ Українці. Частка у населенні повітів
- ↑ Кубійович В. Етнічні групи південнозахідної України (Галичини) на 1.1.1939. — Вісбаден, 1983. — с. 60-62
- ↑ Указ ПРЕЗИДИУМА ВЕРХОВНОГО СОВЕТА УССР 27.11.1939 «Об образовании Львовськой, Дрогобычской, Волынской, Станиславской, Тарнопольской и Ровенской областей в составе УРСР» (рос.)
Посилання
|
|