Арман Фальєр
Арман Фальєр | |
---|---|
фр. Armand Fallières | |
![]() | |
Президент Франції | |
18 лютого 1906 — 18 лютого 1913 | |
Попередник | Еміль Лубе |
Наступник | Раймон Пуанкаре |
Народився | 6 листопада 1841[1][2][…] Мезен |
Помер | 22 червня 1931[1][2][…] (89 років) Ланн |
Похований | Мезен |
Відомий як | політик, адвокат, правник |
Країна | Франція |
Alma mater | Правничий факультет Паризького університетуd і Тулузький університет |
Політична партія | Democratic Republican Allianced |
У шлюбі з | Jeanne Fallièresd |
Діти | André Fallièresd |
Нагороди | |
![]() | |
![]() | |
Арма́н Фальє́р (фр. Armand Fallières; 6 листопада 1841, Мезен, департамент Лот і Гаронна, — 22 червня 1931, Мезен, департамент Лот і Гаронна) — французький державний діяч, президент Франції (Третя республіка, 1906—1913).
Дід був ковалем, батько — землеміром та судовим приставом. Почав займатися політичною діяльністю з 1870-х років. У 1883 р. нетривалий час перебував на посаді прем'єр-міністра. Потім протягом 16 років обіймав різні міністерські посади. У 1899 році, після обрання Еміля Лубе на посаду президента республіки, змінив його на посаді голови Сенату, а у 1906 році змінив Еміля Лубе на посаді президента Франції, перемігши на виборах Поля Думера.
Брав активну участь в укріпленні Антанти, але був рішучім противником війни з Німеччиною. Офіційно зустрівся з імператором Миколаю Другим у Шербурі. Залишаючи посаду у 1913 році (після закінчення семирічного терміну перебування на посаді та відмови балотуватися на наступний термін), він заявив маючи на увазі жорстку анти-німецьку позицію свого наступника Раймона Пуанкаре: «Я залишаю місце війні». Ці слова були пророчими, адже Перша світова війна розпочалась вже 1914 року.
Був рішучим противником смертної кари та на посаді президента помилував багатьох засуджених до страти злочинців.
- ↑ а б http://www.senat.fr/senateur-3eme-republique/fallieres_armand0754r3.html
- ↑ а б Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- ↑ а б Sycomore / Assemblée nationale
- Stéphane Baumont, Fallières ou la République de la province, Éché, 1988.
- Hubert Delpont et Janine Dréano-Sestacq, Fallières, la République aux champs, AVN, 1996, 258 pages.
- Frédéric Lavignette, L'affaire Liabeuf. Histoires d'une vengeance, Fage éditions, 2011.
|
Попередник: | Президент Франції |
Наступник: |
Еміль Лубе |
Раймон Пуанкаре |
|
|
![]() |
Це незавершена стаття про французького політика чи політикиню. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
- Народились 6 листопада
- Народились 1841
- Померли 22 червня
- Померли 1931
- Кавалери ордена Андрія Первозванного
- Кавалери ланцюга ордена Карлоса III
- Кавалери ордена Серафимів
- Кавалери ордена Святих Маврикія та Лазаря
- Кавалери ордена Слона
- Міністри закордонних справ Франції
- Прем'єр-міністри Франції
- Президенти Франції
- Князі Андорри
- Уродженці Лоту і Гаронни