Десант Ольшанського
Десант Ольшанського | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Друга світова війна | |||||||
![]() | |||||||
| |||||||
Сторони | |||||||
![]() |
![]() | ||||||
Командувачі | |||||||
![]() Ольшанський Костянтин Федорович |
![]() невідомо | ||||||
Військові сили | |||||||
![]() 68 десантників |
![]() близько 3 батальйонів піхоти, 2 танки | ||||||
Втрати | |||||||
![]() 57 десантників |
![]() понад 700 чоловік 2 танки |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5c/%D0%9F%D0%B0%D0%BC%D1%8F%D1%82%D0%BD%D0%B8%D0%BA_%D0%B4%D0%B5%D1%81%D0%B0%D0%BD%D1%82%D0%BD%D0%B8%D0%BA%D0%B0%D0%BC_%D0%9E%D0%BB%D1%8C%D1%88%D0%B0%D0%BD%D1%81%D0%BA%D0%BE%D0%B3%D0%BE_%28%D0%9D%D0%B8%D0%BA%D0%BE%D0%BB%D0%B0%D0%B5%D0%B2%29.jpg/300px-%D0%9F%D0%B0%D0%BC%D1%8F%D1%82%D0%BD%D0%B8%D0%BA_%D0%B4%D0%B5%D1%81%D0%B0%D0%BD%D1%82%D0%BD%D0%B8%D0%BA%D0%B0%D0%BC_%D0%9E%D0%BB%D1%8C%D1%88%D0%B0%D0%BD%D1%81%D0%BA%D0%BE%D0%B3%D0%BE_%28%D0%9D%D0%B8%D0%BA%D0%BE%D0%BB%D0%B0%D0%B5%D0%B2%29.jpg)
Десант Ольшанського (68 десантників) — десантна операція по захопленню миколаївського морського порту, що передувала відвоюванню Червоною армією міста Миколаєва під час Другої світової війни.
13 березня автоматники 384-го окремого батальйону морської піхоти першими форсували Дніпровський лиман і висадилися біля Станіслава (на той час у складі Миколаївської області). Після проведення Березнегувато-Снігурівської операції частини 3-го Українського фронту підходять впритул до Миколаєва.
26 березня 1944 року в ході Одеської операції війська 3-го Українського фронту й Чорноморського флоту в складі 6-ї, 5-ї ударної, 28-ї армії та 2-го гвардійського механізованого корпусу перейшли в наступ в районі міста Миколаєва. Командувач 28-ю армією генерал-лейтенант О. О. Гречкін наказав висадити в Миколаївському порту десант морської піхоти із завданням зав'язати бій у тилу німецьких військ, викликати паніку і відволікти частину сил німців з фронту.
Виконання завдання було покладено на 384-й окремий батальйон морської піхоти, що входив до складу Одеської військово-морської бази. Для десанту було відібрано 55 добровольців на чолі з командиром загону старшим лейтенантом К. Ф. Ольшанським.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/d/dc/Olshanskiy_k.jpg)
До морського порту десант дістався з селища Жовтневе (село Богоявленське), розташованого на березі Бузького лиману за 15 км на південь від Миколаєва, — тут були знайдені кілька старих рибальських баркасів. Наймолодший з місцевих рибалок по імені Андрій (А. І. Андрєєв) зголосився бути лоцманом.
Через сильний зустрічний вітер шлях з Жовтневого до миколаївського морського порту вдалося подолати більше ніж за п'ять годин, через що сапери, що виконували розмінування, не змогли до світанку повернутися у своє розташування і разом з лоцманом залишилися з десантом.
О 4 годині 15 хвилин 26 березня 1944 року морські піхотинці висадилися в порту, зняли вартових, і, зайнявши кілька будинків, організували кругову оборону в районі портового елеватора.
Ранком 26 березня німецькі війська вперше спробували невеликими силами знищити десант. Надалі в бій проти десанту були введені свіжі частини, артилерія, шестиствольні міномети й танки, вогнемети і димові шашки.
Бій тривав і у ніч на 27 березня; ранком 28-го десантники відбили останню, 18-ту атаку.
У ніч на 28 березня 1944 року 61-я гвардійська й 243-я стрілецька дивізії зі складу 6-й армії форсували річку Інгул і з півночі з боями увійшли в місто Миколаїв. Одночасно зі сходу в місто ввійшли частини 5-ї ударної армії. З півдня в місто вступили війська 28-ї армії й 2-й гвардійський механізований корпус.
Від початкового складу десанту залишилося живими 11 чоловік та 1 зв'язківець, всі були поранені й обпалені. В швидкому часі троє померли від поранень, іще двоє загинули в боях у серпні 1944-го.
В офіційному повідомленні командира батальйону майора Федора Котанова говорилося: «Загін старшого лейтенанта Ольшанського за двоє діб відбив 18 атак супротивника, вивів з ладу понад 700 гітлерівців, знищив кілька танків і гармат супротивника, посіяв паніку в тилу ворога, перешкодив знищенню порту й елеватора».
Всім учасникам операції було присвоєне звання Героя Радянського Союзу. Ця операція виявилась однією з двох за війну, в якій усім учасникам присвоєно звання Героя.
Загиблі десантники поховані в центрі міста. Шестеро, що зустріли Перемогу над нацизмом, 1964 року були вдостоєні звання Почесних громадян Миколаєва. 1995 року помер останній Герой-Ольшанець Гребенюк Микита Андрійович.
Всі 55 морських піхотинців, що взяли участь у десанті, а також їхній провідник А. І. Андреєв удостоєні звання Героя Радянського Союзу:
- Абдулмеджидов Ахмед Дибирович, червонофлотець;
- Авраменко Михайло Іванович, червонофлотець;
- Андреєв Андрій Іванович, лоцман-провідник;
- Артемов Павло Петрович, молодший сержант;
- Бачурін Василь Іванович, старшина I статті;
- Бочкович Кирило Васильович, старшина II статті;
- Вансецький Павло Федорович, старшина II статті;
- Вишневський Борис Степанович, червонофлотець;
- Волошко Григорій Семенович, лейтенант;
- Говорухін Іван Ілліч, червонофлотець;
- Голенєв Степан Трохимович, червонофлотець;
- Головльов Олексій Федорович, капітан;
- Гребенюк Микита Андрійович, старшина II статті;
- Дементьєв Іван Павлович, старший червонофлотець;
- Дем'яненко Ілля Сергійович, червонофлотець;
- Дермановський Георгій Дмитрович, червонофлотець;
- Євтєєв Іван Олексійович, червонофлотець;
- Індик Іван Степанович, старшина II статті;
- Казаченко Микола Іванович, червонофлотець;
- Кипенко Володимир Іванович, червонофлотець;
- Ковтун Григорій Іванович старший червонофлотець;
- Коновалов Михайло Васильович, старшина II статті;
- Корда Василь Єгорович, молодший лейтенант;
- Котов Іван Ілліч, червонофлотець;
- Купріянов Олексій Іванович, старшина II статті;
- Лисицин Юрій Єгорович, старшина I статті;
- Лютий Олександр Сергійович старший червонофлотець;
- Макеєнок Іван Андрійович, старшина II статті;
- Амі Ага огли Мамедов, червонофлотець;
- Мебш Михайло Павлович (в Указі — Мебш), червонофлотець;
- Медведєв Микола Якович, червонофлотець;
- Міненков Василь Семеновичстарший червонофлотець;
- Недогибченко Леонід Васильович, червонофлотець;
- Окатенко Федір Олексійович, червонофлотець;
- Ольшанський Костянтин Федорович, старший лейтенант;
- Осипов Павло Дмитрович, червонофлотець;
- Очеленко Володимир Миколайович, молодший сержант;
- Павлов Юхим Митрофанович, червонофлотець;
- Пархомчук Юхим Онуфрійович (в Указі — Порхомчук), червонофлотець;
- Петрухін Микола Дмитрович, червонофлотець;
- Прокоф'єв Тимофій Ілліч, червонофлотець;
- Скворцов Микола Олександрович, червонофлотець;
- Судейський Сергій Миколайович, старшина І статті;
- Тященко Гаврило Єлізарович, червонофлотець;
- Удод Іван Михайлович, червонофлотець;
- Фадеєв Микола Олександрович, червонофлотець;
- Хайрутдинов Акрам Мингазович, червонофлотець;
- Хакімов Михайло Кобірович, червонофлотець;
- Хлєбов Микола Павлович, червонофлотець;
- Ходаков Дмитро Дмитрович, червонофлотець;
- Ходирєв Валентин Васильович (в Указі — Ходарєв), старший червонофлотець;
- Чумаченко Володимир Ілліч, молодший лейтенант;
- Чуц Абубачир Батербійович, червонофлотець;
- Шип Пантелей Семенович, молодший сержант;
- Шпак Кузьма Вікторович, старшина І статті;
- Щербаков Микола Митрофанович, червонофлотець;
Імена зв'язківців і саперів, що брали участь у десанті, тривалий час залишались невідомими. У подальшому частину імен було встановлено:
- Монастирських Борис Олександрович, капітан;
- Русин Павло Григорович, сержант;
- Самойлов Віктор Степанович, старший сержант;
- Чекунов Дмитро Макарович, єфрейтор.
- Н. М. Руденко. Миколаївський десант 1944 [Архівовано 19 вересня 2016 у Wayback Machine.] // Енциклопедія історії України : у 10 т. / редкол.: В. А. Смолій (голова) та ін. ; Інститут історії України НАН України. — К. : Наукова думка, 2009. — Т. 6 : Ла — Мі. — С. 653. — ISBN 978-966-00-1028-1.
- Герман Хасхачих. Десант Ольшанского. Архів оригіналу за 25 квітня 2012. Процитовано 9 червня 2012.
- Жигалов И. М. Десант бессмертных // Флотская доблесть : докум. повесть и очерки / Иван Жигалов. — М. : ДОСААФ, 1983. — 175 с. — 100 000 прим. — ISBN ?; УДК 9(С)27 42.
- Цыганов В. Удар «Меча». — Издатель Гудым И. А, 2008. — 368 с. — ISBN 978-966-8592-63-8, УДК 63.3(4УКР)624, ББК 94(477) «1941/1945», Ц94.
- Цыганов В. …от «Меча» и погибнет!. — Издатель Гудым И. А.
- Решетник Ю. (25 березня 2011). Легендарный десант: взгляд из XXI века. Вечерний Николаев № 34 (3050). Архів оригіналу за 4 березня 2016. Процитовано 16 березня 2012.